155 



at være = 0,2377. Benytte vi nu dette Tal ved Divisionen 

 istedetfor Tallet 0,2669, saa finde vi en Varme-Eenhed at være 

 lige stor med 1352,2 Arbeids-Eenheder, fuldstændigt overeens- 

 stemmende med Joule' s Forsøg, og der kan derfor ingen Tvivl 

 være om, at dette er det rigtige Æqvivalenttal for Varmen og 

 den mechaniske Virksomhed. 



Sammenfatte vi nu alt dette under Eet, saa mener jeg, at 

 vi allerede have de uomstødeligste Beviser for, at Grundsætnin- 

 gen om Kræfternes Uforgængelighed er en af de store alminde- 

 lige Love i Naturen; og dermed have vi da tillige beviist, at 

 Kræfternes Uforgængelighed er et hele Naturen gjennemgribende 

 Princip, der er givet fra første Begyndelse og vil vedblive at 

 være til evig Tid. 



Min første Tanke om, at Naturkræfterne maatte være ufor- 

 gængelige har jeg, som jeg foran har nævnt, hentet fra den 

 Anskuelse, at Kræfterne i Naturen maatte være beslægtede med 

 det Aandelige i Naturen, med den evige Fornuft saavelsom med 

 den menneskelige Aand. Det var altsaa den religiøse Opfattelse 

 af Livet, som ledte mig paa Tanken om Naturkræfternes Ufor- 

 gængelighed. Det var derved jeg blev overbeviist om, at saa 

 vist som det er sandt, at den menneskelige Aand er udødelig, 

 saa vist maa det ogsaa være en almindelig Naturlov, at Natur- 

 kræfterne ere uforgængelige. 



Naturvidenskaberne har nu beviist, at det forholder sig 

 med Naturkræfterne paa den Maade, som min indre Overbeviis- 

 ning ledte mig til at antage, og derfor maa jeg nu tillade mig 

 at føre Tanken igjen tilbage til mit første Udgangspunkt, for 

 ved Hjælp af den beviste Sandhed om Naturens Kræfter, med 

 hele den Styrke , som ligger i et fast og sikkert Udgangspunkt, 

 at bidrage mit til at gjøre det klart og indlysende for Enhver, 

 at der for Mennesket existerer et høiere Liv end det Jordiske, 

 saavist som det er en Kjendsgjerning, at Menneskets jordiske 

 Liv kun er kort og forgængeligt. 



11* 



