157 



Lære selv usand. — I Modsætning til dem, som have hengivet 

 sig til den materialistiske Anskuelse af Livet, staaer heldigviis 

 en stor Mængde Mennesker (og mellem disse er da ogsaa jeg), 

 der mene, at det er aldeles umuligt, at der ingen fornuftig 

 Tanke skulde ligge til Grund for Tilværelsen, eller at den men- 

 neskelige Fornuft selv skulde være Ufornuft, naar den opfatter 

 hele Naturnn som et magesløst Fornufthele, hvori enhver Ting 

 fra det Største til det Mindste bærer Udtrykket af en Om- 

 hu og Viisdom , der overgaaer al vor Forstand, Der gives, 

 siger jeg , heldigviis en endnu større Mængde Mennesker, 

 som troe, at den almægtige Gud, der har skabt Verden fra 

 første Begyndelse, har derved havt et høiere Maal for Øie, end 

 et bestandigt Spil af Tomhed og Bedrag, og som stole fast 

 paa, at han, som har indrettet Alt saa fuldkomment, saa viist 

 og saa hensigtsmæssigt i enhver Henseende, og som tillige har 

 givet Mennesket den Evne at kunne fatte og begribe Storheden 

 af Naturen og Fornuften i Tilværelsen , at han umulig kunde 

 have til Hensigt at skabe fornuftige Væsener for at bedrage dem 

 ved at lade det Hele være et Blændværk uden indre Sandhed 

 eller Gehalt. Fra denne Tanke var det, at jeg gik ud, da jeg 

 gjennem de Slutninger om den menneskelige Fornufts Over- 

 eensstemmelse med Fornuften i Naturen, som den udødelige 

 H. G. Ørsted først har lært mig at indse e og at skatte — kom 

 til at tænke paa, at ogsaa Naturens Kræfter maatte være virke- 

 lige existerende Størrelser, der ere uforgængelige. Jeg havde 

 fra Begyndelsen af ingen anden Overbeviisning om, at Kræfterne 

 vare uforgængelige, end den jeg har udviklet, men ikke desto- 

 mindre var jeg stedste fuldkommen overbeviist om, at jeg umu- 

 ligt kunde have sluttet feil, og denne Tanke har oftere ført mig 

 paa rette Spor under mine Betragtninger og Undersøgelser. — 

 Men naar dette er Tilfældet, saa spørger jeg, om der er nogen 

 Sandsynlighed for, at det Grundlag, paa hvilket jeg fandt den 

 Lov i Naturen, at Kræfterne ere uforgængelige, — kan være 

 falsk, da Resultatet af mine derpaa støttede Slutninger nu har 



