166 



en saadan Maade, at Dyreriget deraf kunde optage dem, og 

 først efter at dette var skeet, fremtraadte Mennesket, der skulde 

 benytte disse Kræfter og deraf udvikle det aandelige, selvstæn- 

 dige Fornuftliv, som visselig er Tilværelsens Maal. 



Sammenfatte vi dette under Et, saa erholde vi det betyd- 

 ningsfulde Resultat, at Gud af Verdens første Begyndelse og 

 samtidigt med at han gav Materien, hvoraf Verdenskloderne 

 skulde dannes og Principet, hvorefter dette skulde skee, har 

 givet samtlige Kræfter hvorved Verdens -Udviklingen skulde 

 fuldkommes; givet dem i deres fulde Omfang og Storhed, men 

 i den høist simple Form af en almindelig Tiltrækning imellem 

 den skabte Materie. Vi lære at indsee, at fra første Begyndelse 

 af have baade Kraft og Materie været uadskilleligt forbundne 

 med hinanden, ja saa nøie forbundne, at vi kunne paastaa, at 

 uden Kraften maatte Materien have opløst sig i et Intet ligesaa- 

 vist som omvendt, at Kraften aldrig kunde have samlet og ud- 

 viklet sig til en selvstændig Virksomhed, dersom Materien ikke 

 havde været til ; men begge vare de nødvendige for at Verdens 

 Udviklingen skulde foregaae. Vi lære at indsee, at det er en 

 Naturlov at Kræfterne mere og mere frigjøre sig fra Materien 

 for derved at fremkalde et stedse høiere Liv og selvstændigere 

 Virksomhed; at Materien, der var Kraftens Bærer ogsaa paa en 

 Maade blev dens Udvikler og at Kraften, der var Materiens Fø- 

 rer og som i sig indeholdt Kilden til al Virksomhed og Liv i 

 Verden, tillige blev Aarsag til de Grundsætninger, hvorefter Na- 

 turen skulde udvikle sig, — blev Naturlovenes Aarsag. 



Min Paastand er nu den, at ligesom den engang givne 

 Virksomhed, der oprindelig laae skjult i den almindelige Til- 

 trækning, ikke er forsvunden eiheller nogensinde vil forsvinde, 

 men til evig Tid vil vedblive at existere, uagtet Kræfterne, som 

 vi have seet, bestandigt mere og mere frigjøre sig fra Materien 

 og derefter synes at sprede sig i det uendelige Verdensrum, 

 i Form af Varme, Lys, Electricitet, o. s. v. , — saaledes kan 

 heller ikke nogen ny Virksomhed danne sig ud af Intet, 



