167 



men at tvertimod enhver ny Krafts Fremvæxt fordrer med 

 Nødvendighed andre Kræfter til sin Ernæring og Underhold. 

 Det er min Paastand , ikke alene at Livet i Almindelighed 

 fordrer sin Ernæring , men at navnlig ogsaa den aandelige 

 Virksomhed — Tænkningen — kan betragtes som et Ar- 

 beide, der fordrer sin Ernæring, og jeg troer ikke at feile, 

 naar jeg udtaler den Tanke, at det er Naturens Kræfter i deres 

 forskjellige Former som tjene Aanden til Underhold, at det er 

 paa disses Bekostning at den aandelige Virksomhed udvikles. 



Igjennem utænkelige Tider og Generationer af Skabninger 

 har Naturens Kræfter ved Mennesket naaet et saadant Trin af 

 Udvikling at de kunde fremtræde som selvstændige, aandelige 

 Væsener med Bevidsthed om sig selv, med Evne til at indsee 

 og fatte Guds uendelige Skaberkraft, Viisdom og Godhed og 

 istand til at begribe, at Menneskets inderste Væsen er i Slægt 

 med hans Væsen og bestemt for et høiere virksomt Liv, hvori 

 Tilværelsens Dyb og Guds Kjærlighed tilfulde vil gaae forklaret 

 op for vort Blik. 



Med det aandelige Livs fortskridende Udvikling maa altsaa 

 Naturkræfternes Qvantitet være i en bestandig Aftagen; thi Sum- 

 men af alle disse Kræfter er den oprindeligt af Gud givne, ufor- 

 anderlige Qvantitet! 



Vi have nu vistnok ikke noget physisk Experiment, som 

 godtgjør, at hver en Tanke, som tænkes, er et aandeligt Arbeide, 

 der kræver sin Ernæring af Naturens Kræfter, vi have, siger 

 jeg, for Tiden ikke noget ligefremt Beviis for, at den aandelige 

 Virksomhed hos Mennesket foregaaer paa Naturkræfternes Be- 

 kostning eller, med andre Ord, for den Sætning: at den men- 

 neskelige Aand er en ny og forædlet Form af Naturens Kræfter; 

 men jeg tvivler intet Øieblik om at det forholder sig saaledes 

 og den Tid er maaskee ikke fjern, da dette vil blive beviist og 

 skulde dette kunne bevises, saa maa det vel blive indlysende 

 for Enhver, at den menneskelige Aand er et virkeligt, selv- 

 stændigt Væsen, der, uafhængigt af Materien, har Evne og 



