17 



mies Møde den 26de October 1851*). Støttet paa Grimms Au- 

 toritet havde ogsaa Lenormant foreløbig refereret sin Opdagelse 

 til »Academie des Inscriptions et belles lettres« og senere mere 

 udførligt i et offentligt Møde af Institutets fem Akademier den 

 25de October 1854. Dette Foredrag blev derpaa udgivet i et 

 særeget lille Skrift: »Découverte d'tin cimetiére Mérovingien a 

 la Chapelle Saint-Eloi (Eure). Paris 1854. 8. 



Efterat Forfatteren heri havde givet en lærd poetisk Frem- 

 stilling af Findestedets vexlende Skjæbner i den romerske og 

 merovingiske Tid, og efterat han havde forklaret de mange 

 christelige Monogrammer og indridsede Navne, som tydede paa 

 .Valfarter til Stedet af Fyrster og udmærkede geistlige og verds- 

 lige Mænd, ja endog af flere senere berømte Helgene, gik han 

 over til nærmere at omhandle de paa de bøiede Teglstene ind- 

 ridsede, formeentlige Gravskrifter, af hvilke tre syntes at have 

 været skrevne baade med latinske Bogstaver og med Runer. 



I Reglen vare disse Runeskrifter indskrænkede til enkelte 

 Navne af gammelfrankisk eller merovingisk Form, saasom Sige- 

 frid, Hagen, Sigebert, Ingomr, Clotilde, Nantechilde, Cremhilde, 

 Clodoald, Crutchild o.s.v., sædvanlig med Tilføjelse af »in f rid«. 

 Et Par enkelte antoges dog at afgive en nærmere Tidsbestem- 

 melse, nemlig: 



1. Ingomr : sn : liagns : in : frip : konunlc : hhlupouik : 

 konsul : 

 og 2. . . onunh : Ichil . . . , 

 hvoraf man forklarede den første saaledes , at Ingoinir , en Søn 

 af Hagen, var død, medens Kong Chlodovig Consul herskede. 

 Da Chlodovig i Aaret 510 af Keiser Anastacius havde faaet Tit- 

 len Consul og døde Aaret efter, maatte Indskriften følgelig hid- 

 røre fra første Halvdeel af det sjette Aarlumdrede. Paa en lig- 



*) Bericht iiber die zur Bekanntmaclrang geeigneten Verhandlung-en der 

 Konigl.Preuss. Akademie der Wissenschfiften zu Berlin. Au.s dem Jalire 

 1854, S. 527-530, 



