I? 



noksom lagt Mærke til den høist mistænkelige Mande, hvorpaa 

 disse formeentlige Gravskrifter vare indridsede. Istédetfor nem- 

 lig, at man med Grund maatte vente, at de i en Tid, hvor man 

 alt skulde have havt et uddannet Skriftsprog, og hvor man 

 havde Sands for at mærke sine Afdødes Hvilesteder, vare blevne 

 ordentligt indgravede paa Stene eller dog paa lige Teglstene, 

 der kunde danne en formelig Dækning eller Omsætning af den 

 vedkommende Grav, vare de her paa den raaeste og regel- 

 løseste Maade inclskaarne paa krumme, som det synes endog 

 ældre, og fra først af til heel andet Brug bestemte Tegl- 

 stene ! 



Under alle Omstændigheder kunde man kim være berettiget 

 til at oversee dette, naar der iøvrigt ikke var nogensomhelst 

 Tvivl om de nærmere Omstændigheder ved Fondet. Men Le- 

 normant's hele Fremstilling, der i og for sig bærer mere Præg 

 af en stærk drømmende, poetisk, end af en kritisk og stræng 

 videnskabelig Stemning, maatte i det Hele opfordre til en me- 

 gen vaersom Bedømmelse. Kort Tid efter at Lenormant havde 

 udgivet sit Skrift, fremtraadte ogsaa virkelig et literært Selskab 

 i Departementet de l'Eure , altsaa i Findestedets umiddelbare 

 Nærhed, med et Modskrift, hvori Selskabet søgte at godtgjøre 

 den Paastand, at det Hele ikke alene var et Bedrageri, hvoraf 

 Lenormant havde ladet sig skuffe, men at man endogsaa saa 

 temmelig kjendle den Mand, som var Ophavsmanden dertil.*) 

 Rigtignok forsøgte Lenormants Søn senere at hævde Opdagel- 

 sernes Paalidelighed , men det lykkedes ham ikke at hæve de 

 eengang saa stærkt fremsatte Tvivl.**) Tvertirnod synes der sta- 

 dig at komme nye Oplysninger for Dagen, som yderligere godt- 



*) De la Découverte d'un prétendu Cimetiére Méroving-ien a la Chapellc 

 Saint Eloi, par M. Charles Lenormant. Rapport lait å la Societé libre 

 d'agriculture , sciences, arts et belles lettrcs de TEurc et publiés par 

 son ordre. Evreux, Rouen et Paris chez Dumoulin, 64 p. in 8, 2 pi. 

 **) Lenormant Francois : De rAnthentieité des monuments découverts å la 

 chapelle Saint Eloi. Paris, Douniol in 8. 



