1/9 



Billeder, som naturligtiis ikke vilde savnes i en nordisk Alma- 

 nak, hvorimod der findes saa mange franske Helgene, især fra 

 det gamle Gallia Belgica Secimda, hvis Hovedstad var Rheims, 

 at man med den største Sandsynlighed kan henføre Almanakken 

 til denne Egn. Hertil kommer, at der paa en af Tavlerne læses 

 et fransk Navn. Foruden nogle latinske Bønner er der endnu 

 paa een af Tavlerne indskaaret Aarstallet mdxiv (1514) , fra 

 hvilken Tid i det Hele Almanakken efter alle Kjendemærker 

 synes at hidrøre. 



Saalænge imidlertid denne Almanak var saa temmelig ene- 

 staaende , kunde man let fristes til at antage , at den alene 

 skyldte en Tilfældighed sin Tilværelse, at muligen en eller anden 

 Munk af nordisk Herkomst i et fransk Kloster havde udskaaret 

 den for Tidsfordriv, eller for at vise sin Lærdom. Men senere 

 er endnu en anden, lignende Almanak, omtrent fra samme Tids- 

 rum, kommen for Dagen. 



Under et Ophold i Paris var Conferentsraad Thomsen saa 

 heldig at erhverve for det herværende Museum for nordiske 

 Oldsager (N.r. 15323) en Almanak, bestaaende af syv smaae Træ- 

 blade med indskaarne Helgenbilleder, gotiske Bogstaver og 

 Runer, og i sin hele Indretning saa liig de nordiske, at man 

 ved første Øiekast maatte ansee den for nordisk. Ved dog 

 nøiere at undersøge samme i Forening med Kammerraad Herbst, 

 kom Gonferentsraaden til det bestemte Resultat, at den ikke 

 kunde være nordisk , da alle de charakteristiske nordiske 

 Helgene ganske mangle, men at den paa Grund af sine 

 franske Helgene (navnlig den hellige Ludvig) maatte være af 

 fransk Oprindelse, ligesom den ovennævnte Almanak i Bologna. 

 Runerne ere ogsaa i enhver Henseende af selvsamme Art; kun 

 ere de ikke saa talrige, idet de alene forekomme paa de to 

 sidste Blade. Paa Ydersiden af det sidste Blad er indgravet en 

 Talrække fra 1 — 19 baade med Tal og med de Runer, som i 

 Runealmanakkerne sædvanlig betegne Tallene (her dog kun fra 

 1 til 18). 



