181 



opdaget paa en Steen i Muren i den søndre Korsfløi. Den be- 

 staaer af ægte nordiske Runer, og skjønt Indholdet ikke er 

 ganske klart, paa Grund af de hidtil erholdte mangelfulde Af- 

 bildninger, synes dog Slutningen »rapi stam« bestemt at antyde 

 nordiske Sprogformer/) 



Men endnu mærkeligere og bestemtere nordiske Runeind- 

 skrifter ere nylig opdagede paa Øen Man. Foranlediget af den 

 nysvakte Interesse for skandinaviske Mindesmærker i England, 

 har Forfatteren til en bekjendt historisk topographisk Reskrivelse 

 af Øen Man, Rev. Jos. Georg Cummtng, anstillet en ny Un- 

 dersøgelse af samtlige derværende Runeminder. Ved denne 

 Ledighed er det lykkedes ham ikke alene at fremdrage nye 

 Oplysninger om de allerede forhen kjendte Runeindskrifter, men 

 han har ogsaa været saa heldig at finde fiere, hidtil ganske 

 ubekj endte , som t. Ex. en Steen ved Kirk Ballaugh med lad- 

 skrift: »thorlaibr . thiutulb . sunr . raist . krus . thona . aiftir . 

 ub . sun . sin«, i hvilken følgelig baade Sproget og Folkenavnene 

 ere ægte nordiske. 



I den seneste Tid igjen er der atter opdaget en anden, 

 hidtil ukjendt Runeindskrift i Kirk Braddan: »Utr . risti . Jerns . 

 thono . aft .froke .fathur . sin . in . thurhiaurn .... (ger di?). « 



Det kan saaledes heller ikke omtvivles , at man endnu har 

 mange lignende Opdagelser at vente. I andre Henseender bli- 

 ver det ogsaa Dag for Dag klarere, at den danske Erobring af 

 England har havt et ganske andet, ældgammelt Fodfæste og en 

 heel anden Betydning, end man før har turdet troe. 



*) Jvfr. Eob. Ferguson: The Northrnen m Cumberland & Westmoreland. 

 London. Longman. J 856. 8. pag. 71-77. 



