186 



Skikkelse, hvori den vedkjendes af det Samfund og den Kreds, 

 hvorfra han modtog sin religiøse Dannelse. Som Følge af hiin 

 almindelige Syndighed, hvorpaa Christendommens Nødvendighed 

 er grundet, vil det altid være Tilfældet, at den Maade, hvorpaa 

 Christendommen er opfattet og tilegnet af et hvilketsomhelst 

 Samfund eller Individ, lider af en større eller ringere Ufuld- 

 kommenhed, som igjen har Indflydelse blandt andet paa Frem- 

 stillingen af den Side, hvorved Religionen er Gjenstand for Er- 

 kjendelse. Medens alle Christne og christelige Samfund ere 

 enige i at erkjende Jesus Christus som den, ved hvem Menne- 

 skeheden har naaet det høieste Trin af religiøs Udvikling, findes 

 der en stor Afvigelse mellem dem indbyrdes i Henseende til 

 Forestillingerne om, hvorledes og hvorfor denne Betydning til- 

 kommer Christus. Dersom endog hiin Tro, der i Christendom- 

 men anerkjender og glæder sig ved Guds fuldkomneste Aaben- 

 baring, maa i sin sidste Grund henføres til en guddommelig 

 Naaclevirkning , der er uafhængig af den Indflydelse, som Andres 

 Underviisning og Veiledning kan udøve, vil dog det Bifald, som 

 skjænkes Christendommens meer eller mindre ved menneskelig 

 Bistand udviklede Læreform, ikke umiddelbart eller ubetinget 

 kunne betragtes under samme Synspunkt. Thi Erfaring lærer, 

 at den blot subjective Tilfredsstillelse, som mange Christne finde 

 i det dem overleverede Lærebegreb, og hvori de ere tilbøielige 

 til udelukkende at finde det af gj ørende Kj endetegn paa Sand- 

 hedens Besiddelse, kan have sin Grund i en ufuldkommen sæde- 

 lig og intellectuel Udvikling, der lader deres Hjerte og Forstand 

 finde sig fyldestgjorte ved en Oplysning og Trøst, der dog 

 staaer meget tilbage for det Liv og den Salighed, som Chri- 

 stendommen i sin fulde Sandhed og Reenhed vilde skjænke 

 dem. Derfor see vi ogsaa, at ethvert christeligt Parti, der med 

 oprigtig Hengivenhed omfatter sin særegne Troesbekjendelse, 

 antager de øvrige christelige Samfunds Tillid til Læreformer, 

 som afvige fra deres egen, for at være grundet i det ovenfor 

 angivne Forhold. Endog med den fuldkomne Tillid til og Til- 



