190 



»den hellige Skrift«, men en Bestemmelse af dennes rette Be- 

 greb og Omfang, hvorved rigtignok Skrifter, der have været 

 ansete for at høre til Kanon, kunne muligen frakjendes dette 

 Fortrin, men hvorved tillige de øvriges Anseelse vil netop saa 

 meget mere kunne befæstes. 



Imidlertid vilde det vistnok med Rette være en grundet 

 Indvending mod Christendommen som den for hele Menneske- 

 heden bestemte Aabenbaring, dersom dens Velsignelser skulde 

 være knyttede til Undersøgelser, hvilke ere utilgjængelige for de 

 allerfleste Mennesker, og som ikke endnu ere førte til nogen 

 almeenerkjendt og tilfredsstillende Løsning. Saaledes forholder 

 det sig imidlertid heller ikke. Førend der var skrevet et Bog- 

 stav af det N. T. , var der en christelig Kirke , et Samfund af 

 Mennesker, der troede og bekjendte Jesus Christus som Ver- 

 dens Frelser og Forløser og ved Lære og Gjerning viste Andre 

 Veien til at blive deelagtige i samme Frelse, i hvis Besiddelse 

 de følte sig selv salige. Ved dette Samfunds Bistand,, ved de 

 Kirken betroede Naademidler, ved Underviisning, Opdragelse, 

 kort alle de Midler, hvorved den religiøse Dannelse forplantes 

 og udbredes, bliver endnu bestandigen det enkelte Menneske 

 under Guds Aands gjenfødende Kraft ført til Troen paa Christus. 

 Ligesom det N. T.s Bøger bleve skrevne for dem, der allerede 

 vare troende, men trængte til deres Troes Oplysning, Renselse, 

 Bestyrkelse , saaledes henviste ogsaa Reformatorerne deres Til- 

 hængere til Skriften og rensede ved dens Hjælp den Tro, hvil- 

 hen de selv og deres Samtidige skyldte Opdragelsen og Livet i 

 Kirken. I Skriften erkj ender derfor den evangeliske Christen 

 vel ikke den første og umiddelbare Kilde for sin Tro, men den 

 høieste' og øverste Regel og forsaavidt den øverste Erkjendelses- 

 lalde. Her er nu det Punkt, hvor den kirkelige Troesbekjen- 

 delse finder sin rette Vurdering og Anerkjendelse. Den ældste 

 og almindeligste af alle Troesbekjendelser, det saakaldte aposto- 

 liske Symbolum,. har med Rette ved disse to Egenskaber et ud- 

 mærket Fortrin for hvilketsomhelst andet kirkeligt Symbol, men 



