193 



lertid den Omstændighed paaberaabes; at i det af.Jakobus med- 

 deelte Forslag, som blev lagt ttl Grund for Decretet, findes de 

 opgivne Punkter, som bleve fastsatte til Efterlevelse for Hed- 

 ningechristne , anførte i en Orden (Ap. G. XV, 14), der er afvi- 

 gende fra den, som er fulgt i Decretet selv (V. 29). Denne 

 Forskjellighed synes at tale for, at Aposteldecreiet ikke er med- 

 deelt i nogen vilkaarlig Form, men i en saadan, hvori Forf. til 

 Ap. G. havde forefundet det. Fremdeles er i Skrivelsen (Ap. G. 

 XV, 26) Barnabas nævnt foran Paulus, hvilken Orden fuldkommen 

 passer med den jerusalemske Menigheds Betragtning af disse 

 to Personligheder, men ikke med den Vigtighed, som Pauli 

 Person maatte have fremfor Barnabas hos Forf. af Ap. G. 



Der findes imidlertid eet Brev i det N. T.s Samling , som 

 man i nyere Tid fra flere Sider har villet sætte endog tidligere 

 end den ovennævnte encykliske Skrivelse fra Menigheden i Jeru- 

 salem. Dette er Jakobi saakaldte almindelige Brev. Meer end. 

 nogensinde er der i vor Tid blevet anvendt Lærdom og Skarpsin- 

 dighed til at bestemme dette Brevs historiske og theologiske 

 Betydning, og dog staaer det endnu stedse som en Gaade, der 

 venter sin Løsning. Hverken om Tiden til dets Affattelse, om 

 dets Forfatter, dets nærmeste Læserkreds eller om dets dogma- 

 tiske og kanoniske Værd er det lykkedes at komme til nogen 

 Eenstemmighed. Ifølge Thiersch ere »de Christne«, til hvilke 

 Jakobus henvender sig, »troende Israeliter, thi de tiltales som 

 Gjenfødte og som den nye Skabelses Førstegrøde (I, 18), og 

 deres Forsamling kaldes Synagoge (ikke åxxlijoia) 2 , 2. Der 

 findes intet Hensyn til Christne fra Hedendommen, intet Hensyn 

 til Striden om Omskjærelsen og de andre Lovceremonier, som 

 tog sin Begyndelse mod Enden af Aaret 40 i Antiochien. Det 

 synes, som om den græske Kirke, saaledes som denne blev 

 oprettet af Paulus, ikke endnu bestod; i det Mindste laae Tan- 

 ken om dens Sammensmeltning med Jakobi Menigheder aldeles 

 udenfor Øieblikkets Synskreds. Jakobi Bestræbelse gaaer ud 

 paa at rense Menighederne fra alle Pharisæismens og Judais- 



