196 



»Jakobusbrevet forraader allerede ved den Forfatters Navn, 

 hvem det tillægges, sin jøde-christelige Gharakteer. At det 

 imidlertid ikke virkelig er Apostlen Jakobus, som her fører 

 Ordet, er klart deraf, at det ingenlunde udelukkende er Forf. 

 magtpaaliggende at polemisere mod Paulus, hvem han ikke en- 

 gang nævner, eller mod den paulinske Retfærdiggjørelseslære, 

 som han kun leilighedsviis i Sammenhæng af Brevets Totalind- 

 hold kommer til at berøre. Derimod hører dets Affattelse til 

 en Tid, hvor« det gjaldt om at indvirke paa den af Paulinismen 

 afficerede christelige Bevidsthed saaledes, som det var i Jøde- 

 dommens Interesse. Ustridigt har Brevet en antipaulinsk Ten- 

 dents, det forudsætter den paulinske Retfærdiggjørelseslære og 

 bekjæmper en fra denne udgaaet eensidig, for den praktiske 

 Christendom fordærvelig Lære og det saa principielt, at det 

 imod den paulinske stiller en anden Retfærdiggjørelsesformel, 

 hvor Tro og Gjerninger ere satte i et ganske andet Forhold 

 end hos Paulus, og hvor Gjerningerne ligesaameget ere det 

 Substantielle som Troen hos Paulus. Men paa den andeu Side 

 er dog Lovens paulinske Inderliggj øreise ikke fremmed for For- 

 fatteren, idet han ikke blot betegner Kjærlighedens Bud som 

 Kongeloven, men ogsaa taler om en Frihedens Lov, hvad Loven 

 kun derved kan være bleven ham, fordi han ligeoverfor dens 

 Udvorteshed følte sig indvortes ligesaa fri for den, som Apostlen 

 Paulus fra sit Standpunkt. Derfor vidner det om Kraften af 

 Forfatterens jøde-christelige Bevidsthed, at han til Forskjel fra 

 det paulinske Troesprincip sætter Saliggjørelsens Princip i Sand- 

 hedens Ord som et Mennesket immanent Princip for Gjenfødel- 

 sen. Som den paulinske Lære om Troen paa det Nøieste hæn- 

 ger sammen med den paulinske Christologie , saaledes synes 

 Jakobibrevets Lære om Xoyoq aXq&siag som s^cfVTog loyog at 

 vise hen paa en Form af Christologien, hvori Christus — i 

 Clementinernes Forstand — mere kun bliver tænkt som en 

 Sandhedens Prophet, hvis Sandhedsord først derved bliver en 

 Mennesket indplantet levende Spire til frugtbringende Virksom- 



