206 



som det her vil være saa meget mere ufornødent videre at ud- 

 føre, som de didhørende Bemærkninger ville kjendes af nærvæ 

 rende Afhandlings foregaaende Afsnit. Ogsaa er der i det Fore- 

 gaaende meddeelt tilstrækkelig Oplysning om dette Brevs Be- 

 tydning i de nyere Forhandlinger om den apostoliske Kirkes 

 Forhold overhovedet. Den nyeste Commentator, Hilgenfeld, har 

 i sit Skrift: Der Galaterbrief, ilbersetzt, in seinen geschichtliclien 

 Beziehungen untersucht und erklart, Leipzig 1852, tildeels gjen- 

 taget de Baurske Anskuelser og søgt at befæste dem ved Be- 

 mærkninger, hvortil der ligeledes er blevet taget Hensyn i de 

 foregaaende Afsnit af vor Artikel. Hilgenfelds Bestræbelser for 

 at oplyse det N. T.s Skrifter af historiske Tidsforestillinger vilde 

 bedre fortjene den Anerkjendelse, hvorpaa han med Heftighed 

 gjør Fordring, dersom han ikke derved oversaae, hvorledes hiin 

 Anvendelse dog væsenligen betinges af Evangeliets eiendomme- 

 lige Beskaffenhed, der ikke altid tillader, at det N. T.s Skriben- 

 ter med deres Udtryksmaade nødvendigen skulde have forbundet 

 de Forestillinger, der kunne eftervises at have gjældt i een eller 

 anden Kreds til hine Tider.*) 



Hvad den christelige Menighed i Rom angaaer, til hvilken 

 Paulus har skrevet eet af sine vigtigste Breve, da er man, med 

 Undtagelse af Thiersch, i nyere Tid enig om, at Petrus ikke 

 har stiftet den. »Menigheden i Rom« — siger Baur (Das Chr. 

 S. 60) — »var ikke stiftet af Apostlen Paulus, men heller ikke 

 af nogen af de andre Apostle ; den var opstaaet ifølge de mang- 

 foldige Slags Forbindelser, hvori de talrige Jøder i Rom stode 

 med Judæa og Jerusalem.« Ligesaa Guericlce (Gesammtgesch. 



*) Saalecles f. Ex. vil Hilgenfeld ikke blot have rcc Grov/tiet tov xog/uov 

 Gal. 4, 3 (sig. 4, 9) forklaret paa den patristiske Maade i physikalsk 

 Forstand om „overmenneskelige, verdensbeherskende , sideriske Himmel- 

 magter", men ogsaa Joh. 8, 44 vfjiiis ix tov ticctqoc; tov dtafiokov ian 

 oversat ved: „I ere af Djævelens Fader", (ved hvilken Forklaring han 

 vil understøtte sin Paastand om det Johanneiske Evangeliums Affattelse 

 efter den væsenlige Afslutning af den egentlige Gnosticisme) etc. 



