207 



g 22). Reuss (g 106) erklærer, »at det ved grundig Historieforsk- 

 ning maa antages beviist, at hvad der fortælles om denromerske 

 Kirkes apostoliske Stiftelse ved Petrus, maa henvises til Fablens 

 Rige.« Anderledes TMersch (S. 96 ff.). Denne indrømmer vel, 

 at der tidligen har udbredt sig opdigtede Fortællinger om Petri 

 Ophold i Rom (hans Sammentræf med Simon Magus etc.) , og 

 at hans fem og tyveaarige romerske Episcopat (Hieronym. Catal. I) 

 ikke kan forenes med det N. T. og andre historiske Kilders Be- 

 retninger; men han antager, at paa Spørgsmaalet i Anledning 

 af Ap. G. 12, 17 (o flétoog igsA&tåp inogsv^fj sig ezsgov tottov): 

 hvorhen da Petrus ved denne Leilighed har begivet sig? kan 

 Svaret kun blive Rom eller Alexandrten, hvor der fandtes Jøder, 

 til hvis Omvendelse han maatte ansee sig kaldet (da det nemlig 

 af Brevet til Gaiaterne er klart, at Petrus endnu ikke til hiin 

 Tid kunde have udstrakt sit Apostolat ogsaa til Hedningene). 

 Kirkefædrenes Beretninger om den alexandrinshe Kirkes senere 

 Stiftelse ved Petri Legat, Marcus, stadfæste nu, at det var til 

 Rom, hvorhen Petrus begav sig. Her skal da Petrus have for- 

 kyndt Christedommen, men kun i og for Synagogen. Virknin- 

 gen af den Bevægelse, som derved opkom blandt Jøderne i 

 Rom, skal have foranlediget Claudius's Edict om deres Uddri- 

 velse fra den romerske Hovedstad (Ap. G. 18, 2), men Petrus 

 skal, inden det kom saaviclt (A. 59), allerede have forladt Rom 

 nogen Tid i Forveien, førend Paules traf sammen i Korinth 

 med den ved hiint Edict fra Italien fordrevne Aqvilas. — Imod 

 Rigtigheden af denne Antagelse om Petri tidligere Ophold i 

 Rom og hans Stiftelse af den romerske Menighed taler imidler- 

 tid Tausheden derom i Ap. G. og i de paulinske Breve saa 

 stærkt, at Thiersch staaer ene med denne sin Fremstilling. 

 Ikke saaledes forholder det sig derimod med Spørgsmaalet, om 

 Petrus overhovedet har været 1 Rom og lidt Martyrdøden sam- 

 tidigt med Paulus. I Modsætning til Baur, der mener, at en 

 saa lidt paa historisk Grund hvilende Tradition som den om 

 Apostlen Petri Nærværelse i Rom kun i sin Uhistoriskhed har 



