227 



det forundtes den paafølgende Christenhed ved Apostlenes 

 Skrifter at fastholde den ideale Sandhed af hiin Forventning 

 uden derfor at dele de første Ghristnes indskrænkede og mere 

 eller mindre sværmeriske eschatologiske Forestillinger. Paa lig- 

 nende Maade har Pauli Anbefaling af Cølibatet — der, vel at 

 mærke, hverken er ubetinget eller forbunden med en Forkastelse 

 af Ægteskabet som noget i sig selv Ureent og Vanhelligt — 

 understøttet en Idealisme, hvorved hiin Tids i grov Sandselighed 

 hensjunkne Hedningeslægt blev bragt til Bevidsthed om Men- 

 neskets høiere Værdighed, uden at derfor de Vildfarelser, hvilke 

 ved forsætlig eller uforsætlig Misforstaaelse kunne uddrages 

 deraf som dens Conseqventser, kunne paabyrdes Apostlens eller 

 overhovedet det N. T.s Lære. Det lod sig vistnok ikke befrygte, 

 at Menneskeheden skulde uddøe, fordi en religiøs Begeistring 

 blev vakt, der var stærk nok til hos Mange at overvinde en af 

 Sandselighedens stærkeste Drifter. *) Men først af en Begeistring, 

 der havde saa stor intensiv Kraft, var den nye Udvikling betin- 

 get, som Christendommen skulde bringe Verden. Dersom Pau- 

 lus for Christne som dem, der vare Apostlens Samtidige i Ko- 

 rinth — man tænke blot paa Aphroditetemplet i denne Stad 

 med dets 1000 Hieroduler! (Strabo VIII, 6) — havde udtalt sig 

 om Sandselighedens Forhold til Menneskets fornuftige Væsen 

 saaledes, som en christelig Ethiker i vore Dage vilde udvikle 

 dette Forhold, da vilde det kun være blevet en uforstaaet eller 

 misforstaaet Tale, fordi den Forberedelse manglede, som var 

 Betingelse for at fatte dens Betydning. Hvor lidt man endnu 

 var forberedt paa en saadan Betragtning, endog efterat Chri- 

 stendommen havde yttret sin Virksomhed i en længere Tid, det 

 vil man blandt Andet kunne see af den Maade, hvorpaa Kirke- 

 fædrene behandle sædelige Anliggender af denne Art.**) 



*) „Millionen beschaftigen sich, dass die Gattung- bestehe, 

 Aber durch Wenig-e nur pflanzet die Menschheit sich fort." 



Schiller. 

 **) Saaledes finder f. Ex. Tertullian det som noget, der forstod sig- af sig- 



