263 



overhovedet tilhører Balladerne, udelukker vel enhver ethisk 

 Reflexion, og Følelsen er et Element, som den nordiske Folke- 

 sanger næsten ganske overlod Tilhørerne selv at medbringe 

 eller indlægge i Visen. Men det er dermed ikke sagt, at der 

 kastes noget Slør over Raaheden, elier at Forbrydelsen stilles i 

 i et mildere Lys; og vi maae uvilkaarligen tænke os, hvor for- 

 argeligt og krænkende det maatte have været for den stolte og 

 mægtige Adel, at see Ridderes Kiærlighedshandeler eller Familie- 

 skandale udbredt blandt Folket i Balladeform ved Medlemmer af 

 Herrestanden selv. Heller ikke er det hidtil faldet Nogen ind, 

 at de engelske og skotske Ballader, der, om ikke just i Sæder- 

 nes Skildring, saa dog i visse Træk af den poetiske Charakteer, 

 og den ydre Form, have mange Liigheder med vore gamle 

 Folkeviser, skulde være udgaaede fra ridderlige Sangere. Denne 

 Forestilling har man saa meget mindre dannet sig om Folke- 

 poesien i disse Lande, da det er historisk bekiendt, at baade i 

 England og Skotland har man havt en egen Classe af vandrende 

 Balladesangere (Mmstrels), hvis Spor kunne følges fra det 13de 

 lige ned til det 16de Aarhundrede. Det er ingenlunde umueligt, 

 at ligesom Island og Norge have havt deres Sagnfortællere eller 

 Sagnmænd og Skialde, kan der i Danmark til en vis Tid have 

 været egne Visedigtere , som mueligen tildeels [have hørt 

 til de saakaldte »Legere* , eller Spillemænd. Levninger af en 

 saadan Folkeclasse blandt Almuen var endnu til her i Landet 

 i Slutningen af det attende Aarhundrede ; endskiøndt det vel 

 ikke var af dette Slags omvankende »Markedssangere«, at man 

 paa den Tid hørte de gamle Folkeviser synges. 



Ligesom det maa forekomme usandsynligt, at Riddere eller 

 Adelsmænd havde digtet de Viser, hvori Billedet af deres egne 

 Sæder, Adfærd og huuslige Forhold er saa langt fra at være til 

 deres Hæder og Berømmelse: saaledes kan man ikke let tænke 

 sig, at den overdrevne Glands, Herlighed og Pragt, hvormed 

 Herrelivet paa Borgene fremtræder i Viserne, skulde være det 

 tillagt af disse Herresæders Eiere og Beboere. Dette Slags 



