265 



tation. — Naar vi samle og overveie alt dette, vil det falde 

 klart i Øinene, hvor usandsynlig og ugrundet den endnu ideligt 

 gientagne Hypothese er: at Folkeviserne, opstaaede paa Herre- 

 gaardene, og digtede af Adelige, i lang Tid giemtes ved Tradi- 

 tion i denne Stand, indtil man i det 16de Aarhundrede lærte 

 at opskrive dem; og at de først, da man ikke mere vilde synge 

 dem i Fruerstuen, vandrede ned i Borgestuen, og derfra ud paa 

 Landet, for at synges af Bønderpiger. 



Man har ogsaa om vore Folkevisers Natur og Beskaffenhed 

 og om deres indvortes eller poetiske Værd havt ligesaa besyn- 

 derlige og uhiemlede Forestillinger, som om deres Oprindelse 

 og deres historiske Forhold. Det er især eensidig og over- 

 dreven Nationalitetsfølelse, eller individuel Forkiæriighed , op- 

 staaet ved personlig Interesse og langvarig Sysselsættelse med 

 vore eneste Reliquier fra Middelalderen, som vi dog uheldigviis 

 kun have i afslebne og nyere Skikkelser, der hos Nogle har 

 fremkaldt en stærk Tilbøielighed til, om ikke altid at overvur- 

 dere det Gode og Bedste, saa dog til at sætte det i lige Linie 

 med det Maadelige og Slette. Det er en vrang Forestilling, at 

 tænke sig alle Frembringelser af Folkedigtning og Naturpoesie 

 af lige æsthetisk Værd og Betydning; og det er denne Fore- 

 stilling, som man f. Ex. i Tydskland og Frankrige skylder Ud- 

 givelsen, uden strengere forstandigt Valg, af en voxende Mængde 

 af Riimværker fra den tidligere og senere Middelalder, hvoraf 

 en ikke liden Deel uden alt Tab kunde være overladt til Beva- 

 ring i Bibliothekernes Haandskrifter. — Naar man ogsaa i den hele 

 Masse af gammeldanske Folkeviser har villet finde en mageløs 

 Skat af Forfædrenes Herlighed og Ypperlighed i hine Aarhundreder 

 af Middelalderen; naar man tillægger dem, at de give os »et ellers 

 uopnaaeligt Indblik i Folkets ydre Levevilkaar, idets hele aandelige 

 Udvikling og indre Liv, i dets Følelse, Tankegang, Ideekreds og 

 sædelige Anskuelse« : da fe iler man ved et Overmaal af den 

 nationale Erkiendelse og Vurdering af dansk Folkepoesie, som 

 man til en vis Tid var nær ved at bortlægge. Der findes 



