delse af saadanne Kjælerier og saadan en Opdragelse overhove- 

 det, som den Kaspar Hauser havde været udsat for siden hans 

 Optræden i JNurnberg. 



Hvad der tilsyneladende maatte give det Feuerbachske Parti 

 Seiren — Feuerbach selv var imidlertid død — var, da Kaspar 

 Hauser omsider (i December 1833) døde af et Stiksaar, som 

 han paastod var bibragt ham af en Person i Reiseklæder, der 

 havde lokket ham ud i en Have udenfor Ansbach, hvor han var 

 sat i Kost af Lord Stanhope. Men at dette Stiksaar var gjort 

 af Kaspar Hauser selv (skjøndt maaskee ikke i den Tanke at tage 

 Livet af sig), viser allerede den Seddel, som han paastod at 

 Morderen havde kastet fra sig, eftersom det er et aabenbart 

 Foster af en enfoldig Drengs Lyst til at vække Opsigt, en Me- 

 ning, som ogsaa strax blev yttret af den bekjendte Friherre 

 v. Lang og tiltraadtes af Merker og af Den, der efter Kaspar 

 Hausers Død optraadte som hans Rygtes farligste Fjende, nem- 

 lig Lord Stanhope. 



Det egentlig Betingende for Kaspar Hausers aandelige og 

 legemlige Mangler fandt Etatsraad Eschricht i hans ved Obduc- 

 tionen for Dagen kommende meget lille og ufuldkomment ud- 

 viklede Hjerne. Kaspar Hauser var efter hans Overbeviisning 

 ikke Andet end en ganske simpel idiot Bondeknøs, der af sin 

 Pleiefader var sendt hemmeligt til Byen og instrueret til at for- 

 maae en Ritmester til at antage ham som Dragon, men, cas- 

 seret af denne, gjorde saa at sige sin Lykke ved sin Idiotie, fik 

 en upraktisk Professor til Opdrager, der (ganske mod sin Villie) 

 opdrog ham til en Bedrager, og fra nu af narrede selv de 

 klogeste Mænd, indtil han faldt som Offer for sit eget Bedra- 

 geri. Betragtet i dette Lys, frembyder imidlertid Historien flere 

 saare lærerige Punkter, navnlig for Pædagoger og Børneopdra- 

 gere i Almindelighed, hvorfor Etatsraad Eschricht har besluttet 

 at gjøre den til Gjenstand for en udførligere og mere populair 

 Behandling. 



