66 



netterne i Paris, London, Haag og Wien; men det er ikke meer 

 end i — £ af dem, som ere udgivne; i Mionnets Værk findes 

 omtrent 150 anførte, og det er kun faa, som senere ere bekiendt- 

 giorte. Den foreliggende Afhandling giver et Antal af omtrent 

 570 forskiellige. Det er hvad der indeholdes i de fleste be- 

 tydelige private og offentlige Samlinger i de europæiske Lande 

 nord for Alperne; jeg har selv undersøgt Mynterne i Samlin- 

 gerne j med Undtagelse af dem i de Petersborgske , fra hvilke 

 jeg har faaet Aftryk tilsendte. 



Lysimachus's Mynter have ikke hidtil været Gienstand for 

 nogen omfattende nøiere Undersøgelse. Det er især Hovedet 

 med Vædderhorn, som Archæologerne have skienket deres Op- 

 mærksomhed paa Grund at dets Betydning for Ikonographien. 

 Hvad Bestemmelsen af Prægstederne angaaer, have Numisma- 

 tikerne vel ogsaa givet sig af hermed; men naar de Stadmærker 

 undtages, hvis Betydning er iøinefaldende, er det kun enkelte, 

 der tør ansees for rigtigt forklarede ; der er ikke blevet giort 

 Forsøg paa at classificere Lysimachus's Mynter efter Landene 

 og Byerne. I nærværende Afhandling har jeg søgt at give en 

 saavidt muligt fuldstændig Classification , 'grundet paa Præg- 

 stederne. For de Mynter, der have smaa Typer til Mærker, 

 har jeg , med Undtagelse af nogle faa, bestemt Staden, hvor de 

 ere slagne, eller idetmindste Landet, hvorhen de høre; men 

 jeg har været tilbageholdende med Hensyn til at forklare Bog- 

 staver og Monogrammer om Byer, fordi de oftest med ligesaa- 

 megen Grund kunne opfattes om Personer. De Byer, som jeg 

 har navngivet, ere omtrent 40 i Tallet og høre til Thracien, 

 Macedonien og det vestlige Lilleasien. Der er et betydeligt 

 Antal af Lysimachus's Mynter, som upaatvivleligt ikkun inde- 

 holder Personmærker; disse ere rimeligt for en stor Deel slagne 

 i Leirene til Sold for Hæren paa de hyppige Felttog, og de lade 

 sig kun henføre til Klassen af uvisse Prægsteder. 



Hvad Tiden angaaer, kunde det' synes at falde af sig selv, at 

 Lysimachus's Mynter ikkun ere blevne prægede under hans Re- 



