Mødet den l ste Mai. 



Herr Professor Dr. Theol. C. E. Scharling fortsatte (s. Mødet 

 7 Novbr. 1856): »Udsigt over de nyeste videnskabelige Forhand- 

 linger om den apostoliske Tidsalders christelige Literatur« : 



Et altid omtvistet Spørgsmaal har det været, om det Brev, 

 der i N. T. fører Overskriften: Til Hebræerne, har Paulus til 

 Forfatter eller ikke. Men ikke mindre omtvistet har det været, 

 for hvilke Læsere det oprindelig har været bestemt. Deri nær- 

 mer man sig imidlertid Eenstemmighed, at Brevet ikke er 

 skrevet af Paulus. Endog romersk-katholske Theologer have i 

 nyere Tid trods Tridentinerconciliets Afgjørelse vovet at yttre 

 sig tvivlende om Hebræerbrevets paulinske Authentie; saaledes 

 L. Stengel, hvis »ErTclårung des Briefes an die Hebråer« rig- 

 tignok er skrevet allerede før 1837, men først udkom efter hans 

 Død i A. 1849 ved Dr. Joseph Beck — altsaa endnu i en Tid, 

 hvor slig Frihed blev taalt. I Aaret 1850 udkom en tredie Ud- 

 gave af Tholuchs Commentar til Hebræerbrevet, hvor dette efter 

 Luthers af mange Nyere billigede Hypothese henføres til Apol- 

 los som Forfatter*) , medens Tholuck forresten vedbliver at søge 

 »Hebræerne« , til hvilke det bibelske Skrift ifølge sin Overskrift 

 er rettet, i Palæstina og vel endog i Jerusalem. I Olshausens 

 Biblischer Commentar ilber sdmmtliche Schriften des N. T., som 

 efter Forfatterens Død fortsættes af andre Theologer, leveredes 



*) Ogsaa Katholiken J. A. Lutterbeck har i sit Værk : Die Neutestam. Lelir- 

 begrife, Maynz 1852, udtalt sig billigende „om de fleste nyere Fortol- 

 keres Mening, at Apollos skulde være den egentlige Forfatter til 

 Brevet", men med forsigtig Tilføielse : „Gewiss aber wird auch Paulus 

 sich bei dessen Abfassung wie immer mitbetheiligt haben", a. St. II, 

 S. 102. 



6 



