73 



med Tillæget ddelqéc, men snarere xéxvov, vlog] thi saaledes 

 bliver jo dog »Epilogens« Affattelse ved Pauli Haand kaldt til- 

 bage. Ogsaa maa der med Hensyn til Guerickes Paaberaabelse 

 af Hebræerbrevets »vidtudbredte« Anseelse som panlinsk be- 

 mærkes, at det dog først er fra fjerde Aarhundrede i den orien- 

 talske og først siden femte Aarhundrede i den occidentalske 

 Kirke, at Traditionen om Brevets Affattelse er eenstemmig. Men 

 med langt større Ret har Beuss (Gesch. der heil. Schr. des N. T. 

 § 153) henviist til, at man ikke engang behøver at tage Hensyn 

 til Formens og Sprogets Forskjellighed, da allerede selve Bre- 

 vets dogmatiske Indhold tyder paa en anden Forfatter end Pau- 

 lus : netop det væsentlige Element i den paulinske Theologie, 

 Troen i dens mystiske Forhold til Christi Person, mangler 

 ganske i Hebræerbrevet, som sætter Troen i en Antagelse af 

 oversandselige Sandheder og i Tillid til de guddommelige For- 

 jættelser; som lader hele Frelseslæren beherskes af en hos 

 Paulus ikke forekommende Idee om Christi Præstedømme *) etc. 

 Angaaende Forfatteren troer Beuss at maatte indskrænke sig til 

 den Formodning, at det sikkert var en fød Jøde og paulinsk 

 Christen, sandsynligviis ikke nogen Palæstinenser, men mulig- 

 viis den berømte Apollos fra Alexandrien. 



Uden nærmere at bestemme noget om Forfatter, Affattelses- 

 tid etc. henfører Baur {Das Christenthum der drei er sten Jahrh. 

 S. 98-103) Hebræerbrevet til Rækken af de Forsøg, hvorved 



*) Det er mærkeligt nok, at Paulus i sin Fremstilling af Christendommens 

 Forhold til Mosaismen slet ikke tag-er Hensyn til det G. T.s Offer- 

 anstalt. Han bliver staaende ved Modsætningen af Evangeliet og 

 Loven, som om der ikke i Mosaismen dog ogsaa var taget Hensyn 

 ved Offerinstitutionen til det Mangelfalde i Loviagttagelsen. Dette 

 Moment tager derimod Hebræerbrevets Forfatter i Øie og udfylder saa- 

 ledes en Mangel i den paulinske Argumentation. Udførligere Fremstilling 

 af det Eiendommelige i Hebræerbrevets Indhold, sammenlignet med 

 de paidinske Breves Lære s. hos K. B. Kostlin i den nedenfor paa- 

 beraabte Afhandling Theol. Jahrb. 185-3 og 1854, sig. samme Forfatters: 

 Der Lehrbegriff des Ev. und der Briefe Johannis und die venvandten 

 neutestam. Lehrbegrlffe. Berlin 1843. S. 387—472. 



6* 



