76 



etc. ; — dernæst at ol 'EPgaioi ikke kunne søges i Palæstina 

 og Jerusalem; thi til palæstinensiske og jerusalemske Jøde- 

 christne havde en Forfatter neppe skrevet i et andet Sprog end 

 det hebraiske , og derfor , saafremt han ikke havde havt Evne 

 til at benytte dette , vilde han formodentlig slet ikke have hen- 

 vendt sig til de Christne i hine Egne. Ogsaa maa man af 

 Hensyn til Hebr. 13, 18, sig. 6, 9 ff. 10, 25. 12, 5. 12-17 

 antage, at Brevets Forfatter hørte til den Menighed, til hvilken 

 han skrev, saa at han, under Forudsætning af, at denne Menig- 

 hed var palæstinensisk, neppe kunde have været saa udeluk- 

 kende hellenistisk dannet, at han ikke formaaede at benytte det 

 hebraiske Sprog og det Gamle Testament i Grundsproget (He- 

 bræerbrevets Forfatter ' argumenterer som bekjendt paa flere 

 Steder i sit Brev paa en Maade, der alene kunde gjælde ved 

 Benyttelsen af den græske*) Oversættelse af det G. T., s. f. Ex. 

 10, 5-7 signet med den hebraiske Text i det anførte Sted af 

 Psalm. 40, 7-8). Paa palæstinensiske Christne passer heller 

 ikke 2, 3, hvor Forfatteren siger, at han og hans Læsere havde 

 modtaget Frelsens Ord af »dem, som havde hørt Herren«**) 

 (medens der dog i Palæstina levede endnu lige til Begyndelsen 

 af andet Aarhundrede efter Ghr. umiddelhare Disciple af Her- 

 ren) ; ligesaalidt 12, 4 (at Brevets Modtagere endnu ikke havde 

 lidt nogen blodig Forfølgelse); allermindst 6, 10, hvor det hed- 

 der, at Brevets Modtagere havde understøttet og vedblev at 

 understøtte to7q ayioiq, »de Hellige« — et Udtryk, som i denne 

 Sammenhæng er i N. T. en reciperet Benævnelse for den jeru- 

 saleraske Menighed, s. 1 Kor. 16, 1. 2 Kor. 8, 4. 9 ; 1. Bom. 15, 



*) Bleek (Comment. I, S. 372 f.) har end yderligere oplyst, at Forfatteren til 

 Hebræerbrevet i sine Citater af LXX for det Meste stemmer overeens 

 med Læsemaaden netop i Cod. Alex. (hos Paulus svare Citaterne af LXX 

 hyppigst til Læsemaaden i Cod. Vat.). 



'*) I Anledning- af disse Ord siger Luther: „Damit wird es klar, dass er 

 von den Aposteln redet als ein Junger, auf den solche Lehre von den 

 Aposteln kommen sey, vielleicht lange nachher." Vorrede auf die Ep. 

 an die Hebr. Walch Th. XIV, S. 146 f. 



