77 



25. 31 , og som grundede sig paa, at de palæstinensiske og 

 især de jerusalemske Christne vare xax £%o%riv ol åyioi, lige 

 overfor de andre Christne, der først skyldte hine deres Kund- 

 skab, og Deeltagelse i Frelsens Evangelium (?). Imod Thiersclis 

 Betragtning af Hebræerbrevet som et Trøstebrev til palæstinen- 

 siske Christne, der vare blevne excommunicerede fra Synagogen 

 af deres jødiske Landsmænd , gjør Køstlin den Indvending — 

 foruden andre, der dog have ringere Betydning — at Brevets 

 hele Tone mere er bebreidende og anklagende end trøstende, 

 og at Advarslen 13, 9: »Lader Eder ikke omdrive af de man- 

 gehaande og fremmede Lærdomme etc.« (diåa%cclg noixiXcug xal 

 %évaic (itj 7iaQa(f£Q£d9-£ xxl) forudsætter Tilbøieligheden og Hen- 

 givenheden for den jødiske Cultus som noget Fremmedø medens 

 jo netop de palæstinensiske og jerusalemske Christnes Vedhæn- 

 genhed ved denne var gammel Vedtægt. Imod Delitzsch, som 

 søger at begrunde Antagelsen af Hebræerbrevets Læsere som 

 palæstinensiske Jødechristne paa en anden Maade, end Thiersch, 

 nemlig derved, at Tempelbesøg og Iagttagelse af jødiske Skikke 

 ikke udtrykkeligen i Brevet erklæres for nogen væsentlig For- 

 nægtelse af Christus , hvilket maa tilskrives en hensynsfuld 

 Skaansel, som alene kunde skyldes Menigheden i Jerusalem, 

 bemærker Kostlin, at naar Hebræejbrevets Forfatter har undladt 

 at erklære de angivne Forhold for at være en Fornægtelse af 

 Christus, da var det, deels fordi han satte Christendommens 

 Forskjel for Jødedommen ikke saameget i Befrielsen fra Loven 

 overhovedet og dens enkelte Institutioner som meget mere i 

 den aandelige og sande Forsoning, hvilken Christi Offring brin- 

 ger, i Sammenligning med de gammeltestamentlige Offringer 

 og Renselser, deels fordi Læserne ikke havde nogen Leilighed 

 til (fortvarigt og regelmæssigt) Tempelbesøg, hvilket netop saa 

 meget snarere gjør det indlysende, at Hebræerbrevets Forfatter 

 ikke skrev til jerusalemske , men til ikke-palæstinensiske Jøde- 

 christne. Derimod finder Kdstlin en mere positiv Antydning af, 

 hvor Hebræerbrevets Læsere skulle søges, i den Maade, hvor- 



