80 



Den Indvending, som er bleven fremført mod Brevets op- 

 rindelige Bestemmelse for alexandrinske Jødechristne, at nemlig 

 alexandrinske Kirkefædre Pantænus og Clemens ikke kjende 

 noget til en saadan Bestemmelse, søger Kostlin at afvise der- 

 ved, at disse sildigere Kirkefædre ikke gjenkjendte i Brevet 

 Billedet af den alexandrinske Menighed, fordi denne til deres 

 Tid allerede for længe siden bestod overveiende af Hedninge- 

 christne, medens de Christne, til hvilke Hebræerbrevet er skre- 

 vet, skildres som Jødechristne. Allerede flere Gange var der 

 anrettet saa store Blodbad paa den jødiske Befolkning i Alex- 

 andrien af Stadens hedenske Beboere (i Aaret 66 bleve Jøder- 

 nes Boliger stukne i Brand og 50,000 Jøder dræbte, Joseph. 

 B. J. XVIII, 7. 8.), at den med Jøderne sammenboende jøde- 

 christelige Menighed efterhaanden forsvandt, og muligen vort 

 Brev for en Tid lang slet ikke mere kjendtes, indtil det ved 

 atter at drages for Lyset forekom den dalevende Menighed 

 ligesom andre christne Læsere at have været oprindeligen be- 

 stemt for palæstinensiske Jødechristne (E§qatoi). Dunkle og 

 uforstaaelige Yttringer, f. Ex. det omtvistede »epistola ad Alex- 

 andrinos Pauli nomine ficta« i Fragmentet hos Muratori, kunde 

 muligen indeholde Antydning om Brevets første, senere mis- 

 kjendte Bestemmelse. 



At Brevet maa være affattet inden Jerusalems Forstyrrelse, 

 fremgaaer af hele dets Tendents og 'den af Forfatteren brugte 

 Argumentation (f. Ex. 8, 8 ff. og 10, 15 ff.), da det havde været 

 ufornødent, af Prophetsteder at bevise den gamle Pagts og den 



menter, hvormed Kostlin understøtter sin Paastand om Brevets Bestem- 

 melse for Alexandrinske Jodechristne, hører hans Udlægning af Hebr. X. 

 32 — 34, hvor han vil have Udtrykket xouwvol twV ovto)$ ctvaOTQi- 

 (jofxévuiv forstaaet ikke om Christne, eftersom Forf. efter Kostlins 

 Mening- da simpelthen vilde have skrevet rco> WdfÅr/w*' eller desl., men 

 om Jøder, med Hensyn til de Forfølgelser, hvilke de alexandrinske 

 Jøder vare underkastede under Caligula i Aarene 38 og 40 efter Chr., 

 hvorom haves Efterretning i Philos Skrifter (contra Flaccum og De 

 legatione ad Cajum) og hos Josephus Ant. XVI, 6. 1 1 XVIII, 7. 2. 





