84 



E ensidighed , til hvilken mange Forskere i den angivne histo- 

 riske Retning have overladt sig, jeg mener de Forsøg, som 

 ere anstillede i nyeste Tid for at fremstille de nytestamentiske 

 Skribenters Lærebegreb. 



Under den Usikkerhed, som var opstaaet ved den nyere 

 Kritiks Tvivl og Angreb paa mange af de nytest. Skrifters Ægt- 

 hed, laae det Forsøg nær, med Forbigaaelse af alle Spørgsmaal 

 om Ægtheden, Affattelsestiden, Anledningen og Hensigten af 

 hine Skrifter, udelukkende at indskrænke sig til at give en mu- 

 ligst tro Reproduction af deres Læreindhold. Hvilken rig Ud- 

 sigt, der ved denne Fremgangsmaade aabnede sig til nye og 

 frugtbare Ideer, viste blandt andet et Skrift, som en af Baurs 

 Disciple, den i Forhandlingerne om Hebræerbrevet nylig omtalte 

 K. R. Kostlin , udgav i Aaret 1843 under Titel: »Der Lehrbegriff 

 des Evangeliums und der Briefe Johannis und die verwandten 

 neutestamentliclien Lehrbegriffe. Alligevel kan det ikke undgaaes, 

 hvormeget end denne Slags Fremstillinger giver sig Mine af 

 udelukkende at fordybe sig i det givne Materiale og derved at 

 ville vinde et reent objektivt Udbytte, at de ubevidst paavirkes 

 af de historiske Forudsætninger, hvormed deres Forfattere ere 

 gaaede til deres Arbeide. Saaledes udførte Kostlin den af ham 

 forsøgte Fremstilling paa en Maade, der med Fordring paa 

 fuldkommen Uafhængighed af de historisk kritiske Resultater 

 dog noksom vidnede om, hvorledes de Baurske Forudsætninger 

 om Christendommens Udviklingsgang havde en ikke ringe Deel 

 i det Held , hvormed det lykkedes den ovennævnte Theolog ad 

 den angivne Vei at bekræfte hines Rigtighed. Heller ikke kan 

 det tænkes muligt, at et Skrift endog blot med Hensyn til sit 

 Læreindhold skulde kunne rigtigen forstaaes, naar man var i 

 fuldkommen Uvidenhed om dets Forfatter, Tiden for dets Affat- 

 telse og de nærmere Omstændigheder, hvorved det er blevet 

 foranlediget. Den saa ofte paaberaabte Forudsætningsløshed 

 kan ved Undersøgelse af historiske Phænomener altid kun for- 

 staaes i en relativ Forstand; men Hovedsagen derimod er,' at 



