90 



gement med deres Møbler, for altid at have noget Nyt.«*) Om 

 man endogsaa indrømmer, at Mænd, som talede i denne Ret- 

 ning, kunde have Grund til deres fjendtlige Udfald mod en saa- 

 kaldt theologisk Videnskabelighed , der dristig og hovmodig 

 udgav umodne Resultater af sine Forskninger for »vigtige Op- 

 dagelser« , kan det dog ikke nægtes, at de have givet deres 

 Anklage en saa ubetinget Almindelighed, at de derved ikke blot 

 ere blevne uretfærdige mod Personer, men ogsaa mod Princi- 

 per, om hvis Berettigelse det er ikke mindre rigtigt at værne 

 end om deres , paa hvis Anerkjendelse man fra hiin Side ude- 

 lukkende lægger Vægt. Det røber Raahed og Uvidenhed , kun 

 at ville erkjende en Fremvæxt i videnskabelig Indsigt, hvor der 

 bringes nyt Kundskabsstof eller nye Iagttagelser for Dagen, 

 saaledes som det i vor Tid navnlig er blevet forundt Natur- 

 videnskaberne ; thi det er dog ikke mindre ved en forstandigere 

 og hensigtsmæssigere Anordning af »allerede vundne Erkjen- 

 delser« , at man baner sig Vei til Opdagelsen af hidtil ube- 

 kjendte Sandheder og nærmer sig Erkjendelsen af hine almin- 

 delige Love, som er det sidste Maal for al Forskning og Gransk- 

 ning**). Det er ikke vanskeligt at vække Haan og Mistanke 

 mod videnskabelige Undersøgelser, der føre dybere og videre, 

 end de fleste Mennesker have Lyst og Ledighed til at følge; 

 men det er et Forræderi mod Sandheden ved en saadan Frem- 

 gangsmaade at unddrage Bestræbelser, der, hvor ufuldkomne og 

 utilfredsstillende de end i mange Henseender kunne være, dog 

 have givet Stødet til nye og vigtige Fremskridt, den Opmærk- 



*) Saaledes A. F. C. Vilmar i sin bekjendte Brochure: Die Theologie der 

 Thatsachen wiåer die Theologie der JihetoriJc. Marburg 1856, 3te Aufl« 

 1857. Dette Skrift, der selv er et mærkeligt specimen paa rhetorisk 

 Theologie, har i Tydskland vakt den samme Opmærksomhed, som hos 

 os S. Kierkegaards Skrifter af lignende Retning. 

 **) Forresten tør ogsaa de sidste Decenniers Bibelkritik rose sig af at 

 have draget literaire Monumenter for Lyset, der, om de end allerede 

 vare bekjendte , dog langtfra vare blevne undersøgte med den Grun- 

 dighed og med det Udbytte nogensinde tidligere. 



