95 



Mening, at ved hiin Tilskrift maatte der i et Brev fra den Apo- 

 stel, »hvem det var betroet at prædike Evangeliet for de Om- 

 skaarne, ligesom Paulus for de Uomskaarne« , (Gal. 2, 8), være 

 betegnet Christne af J'odedommen (Orig. Hieron. Athanas. Didy- 

 mus o. fl. Kirkefædre, Erasmus, Calvin, Grotius, Bengel, Semler, 

 Augusti, Hug etc). Ligesom imidlertid den apostoliske Historie 

 ingenlunde bekræfter en Udlægning af de ovennævnte Ord i 

 Galaterbrevet, som om det havde været bestemt, at Paulus ude- 

 lukkende skulde henvende sin Prædiken til Hedningene (s. Ap. 

 G. 13, 12 f. 17, 1 ff. 10. 18. 4-8. 19, 18 etc,, sig. 1 Cor. 9, 

 20 ff.), Petrus til Jøderne eller jodiske Proselyter, saaledes in- 

 deholder vort Brev Yttringer, hvilke nærmest føre til Tanken 

 om Læserne som forhenværende Hedninger 1,14 (av v^ dyvoiq 

 vfjoo)) 18 {£%VTQtod"r[t8 ix rrjq [Aazaiccg vficov dvaGTQOtprjg naxoo~ 

 nccQctåotov) , 2, 10 (ol nots ov lade, vvv de Xaog &£OVj ol ovz 

 r[lsriiisroi , vvv ås sXsrj&évtag) , 3, 6 (til Qvinderne: iysvij- 

 &?]T£ téxva ScégQCts) 4, 3 ccQxstog ydo (al. jjptp al. vptv) 6 

 naosXrjlv&cog %o6vog to ($ovXrj(ia rcov åO°vwv xccT8t>Qyci(f&ai, 

 7T€7TOo&Vfjévovg ev dasXysiaig, åm-d-v(iiaig 9 olvoqXvyiaic, xwpoic, 

 notoig xal a&sfjitotc slåwXoXazQeiaig). Derfor har den Mening 

 ikke heller manglet Forsvarere, at Brevet var bestemt for Hed- 

 ningechristne (Augustin, Cassiodor, Luther, Wetstein, Bøhme 

 o. A.), medens atter andre Theologer (Gerhard , Calov, Wolf, 

 Pott, Eichhorn, Steiger etc.) antage, at det er skrevet baade til 

 Jøde- og Hedningechristne. Endelig har der ogsaa været dem, 

 som paastode, at Brevet efter sin Tilskrift var bestemt for 

 Christne , som før deres Omvendelse havde været jødiske Pro- 

 selyter. Sidstnævnte Anskuelse, som Benson og Michaelis tid- 

 ligere havde fremsat, erklærede i vore Doge Credner (Einl. g 235) 

 for at være den ene rigtige: derved skulde det nemlig lade sig 

 forklare , hvorledes Brevet paa den ene Side kan forudsætte 

 Læsere , som havde levet paa hedensk Viis (s. de ovenanførte 

 Skriftsteder, navnlig 1, 18. 2, 9. 10. 4, 3), paa den anden Side 

 saadanne, som vare fortrolige med det Gamle Testament (1, 10. 



