101 



Den ældre protestantiske Theologie, der overkovedet støt- 

 tede det Nye Testamentes Kanon mindre paa de kirkelige Vid- 

 nesbyrd end paa de nytestamentiske Skrifters Indhold og Aand, 

 fandt saa meget mindre Anledning til at drage hine Vidnesbyrd 

 om første Petri Brev i Tvivl, som dette Skrifts Overensstem- 

 melse navnlig med de paulinske Breve, var den en Stadfæstelse 

 for Brevets apostoliske Oprindelse. Som bekjendt regnede 

 Luther dette Skrift tilligemed de paulinske Epistler , Johannis 

 Evangelium og første Johannis Brev til »de rette Hovedbøger i 

 det N. T.« Ikke mindre fandt protestantiske Theologer efter 

 Luther en Bekræftelse paa vort Brevs petrinske Authentie i dets 

 Tilsluttelse til Pauli Lærebegreb og Pauli Udtryksmaade ; ja, de 

 gik ubekymrede ind paa en Betragtningsmaade af dette Brevs 

 Hensigt, som senere er af den negative Kritik bleven benyttet 

 i en ganske modsat Retning. I de Ord, som ere tilføiede 

 i Slutningen af Brevet: »Ved Silvanus .... har jeg i Korthed 

 skrevet Eder til, idet jeg formaner og vidner, at denne er Guds 

 sande Naade, i hvilken I staae« (åiå Sdovavov nfitu — i'ygaipa, 

 nctQOtv.alwv y.cd £m { uccQWQU)V zavit]p th'cct, alv&rj %ccqiv zov 

 (heov , elg ty iozijxais 5, 12), fandt de den Hensigt angiven, 

 som havde foresvævet Petrus ved dets Affattelse, nemlig at be- 

 styrke Læserne i Tillid til Sandheden af det paulinske Evange- 

 lium, som var prædiket i hine Egne, at nemlig Christne af 

 Hedenskabet, ogsaa uden at overtage Omskjærelsen og Mose- 

 lovens Forskrifter ligesaavel havde Deel i Guds Naade som 

 Christne af Jødedommen. Joh. Gerhard, Joachim Lange, Bengel 

 o. A. fremhæve derfor ogsaa som noget Betydningsfuldt, at 

 Petrus ved dette Brevs Afsendelse netop har benyttet Silvanus, 

 ellers bekjendt som Pauli Ledsager og Medhjælper, »ut omnis 

 suspicio de suæ et Paulinæ doctrinæ diversitate tolleretur« (Johan 

 Gerhard)*). 



*) Sig-. Joachim Lange (Exegesis epp. Petri) der mener, ligesom Bengel 

 (Gnomon), at Paulus havde sendt Silvanus til Petrus, for at gjendrive 



