107 



paa en Discipel af Paulus?« (sig. de Wette, Exeg. Hdb. z. Br. 

 Petri, Einl. g 4). 



Alligevel havde de Wette, i Betragtning af Brevets aposto- 

 liske Indhold og ligeoverfor Oldtidens eenstemmige Vidnes- 

 byrd, Betænkelighed ved at frakjende første Petri Brev dets 

 navngivne apostoliske Forfatter. Men naar han nu (Lehrb. g 173) 

 paa den ham eiendommelige Maade erklærede, at »de Tvivls- 

 grunde, som udledes af Mangelen paa et bestemt personligt 

 Forhold til de første Læsere og paa en bestemt Eiendommelig- 

 hed i Lære og Fremstilling, ikke vilde finde nogen Anerkjen- 

 delse, og at den i sig selv forhadte Antagelse af en Undersky- 

 delse kun anbefalede sig saameget mindre, som den Hensigt, 

 man her forudsatte, nemlig en Mægling mellem Paulinisme og 

 Petrinisme, ikke fremtræder tydeligt" : — da paadrog han sig i 

 lige Grad de bittreste Bebreidelser fra to modsatte Sider, hvor 

 man med langt større Bestemthed troede at kunne afgive sin 

 Kjendelse. Hine Tvivlsgrunde — sagde de ivrige Forsvarere af 

 den kirkelige Tradition*) — ere jo af aldeles subjektiv Art og 

 kunne aldeles ikke komme i Betragtning imod Kirkens objektive 

 Autoritet. Denne Tilbøielighed — blev der yttret af den nyere 

 Kritiks Koryphæer**) — til i tvivlsomme Tilfælde at antage den 

 overveiende Sandsynlighed paa den kirkelige Traditions Side, 

 laminer al kritisk Forskning, da den hele Kanon beroer paa 

 Tradition , og man kan jo saaledes ved ethvert Skrift i det 

 N. T. gjøre gjældende, at det ikke havde villet vinde Tro paa 

 sin apostoliske Autoritet, dersom det ikke i sin Oprindelse vir- 

 kelig havde været apostolisk. 



Hvad de Wette vilde, var at forhindre Antagelsen af et 

 vigtigt Spørgsmaal som afgjort og sluttet enten i positiv eller 

 negativ Retning, medens det dog ikke endnu var lykkedes i 

 nogen af disse Henseender at gjøre tilfredsstillende Regnskab 



*) S. Guericke, Beitrage S. 171 ff. sig. Gesammtgesch. S. 4GG. 

 **) S. Baur, Theol. Jahrb. 1849, S. 358 ff. 



