109 



som ligger til Grund for Brevets Affattelse og Afsendelse. »Ind- 

 hold og Hensigt ere saa almindelige, at enhver anden Menighed 

 end de, der nævnes i Hilsenen, lod sig tænke som Modtagere; 

 de kirkelige Forhold og Tilstande, som det forudsætter, ere saa 

 lidet eiendommelige, at det kan passe for enhver Christenhedens 

 farefulde Tilstand i de første Aarhundreder. Om et særegent 

 Forhold, hvori Petrus har staaet til de angivne Menigheder, og 

 hvorved han kunde være foranlediget til sin Skrivelse, er hver- 

 ken andensteds fra Noget bekjendt eller antydet i Brevet selv. 

 De vare ham — som det synes af Alt — personligen ube- 

 kjendte. Thi hvad Kirkefædrene vide at fortælle om Apostlen 

 Peters Reise i hine Egne, grunder sig, som et flygtigt Blik paa 

 hine Efterretninger viser, kun paa selve 1 Petr. 1, 1 *). Ogsaa 

 vilde det i dette Tilfælde neppe være forklarligt, at der hverken 

 i de paulinske Breve, hvori der dog vel var givet Anledning til 

 at berøre et saadant Forhold, findes ringeste Spor til at berøre 

 et Ophold af Apostlen Petrus i Pauli Virkekreds, ei heller i 

 vort Brev den fjerneste Hentydning til Petri tidligere Ophold i 

 de lilleasiatiske Menigheder. Og ligesaalidt som om cle Menig- 

 heder,- til hvilke han henvender sig, veed Forfatteren at med- 

 dele Noget om sig selv, med Undtagelse af Betegnelsen som 

 Apostel I, 1, V, 1. Kort Brevet er hverken skrevet fra nogen 

 individuel Stilling eller forudsætter en saadan hos sine Læsere.« 

 »Dette kunde vistnok ingen afgjørende Mistanke fremkalde 

 mod Brevets Ægthed, saalænge man tænkte sig Apostlene som 

 Kirkehoveder, der af og til eller i regelmæssige Tidsrum paa 

 Embedsvegne lode udgaae Hyrdebreve og Girkulairskrivelser til 

 Provincialkirkerne og til enkelte Menigheder, uden Hensyn til, 

 om de havde staaet i noget directe personligt Forhold til dem 

 eller ikke. Men det er et Spørgsmaal, om denne Forudsætning 

 passer for en saa uudviklet Tid som den apostoliske — fremfor 

 Alt, om den finder Anvendelse paa Petrus, om hvis Skribent- 



'*) Sig. Æchhorn, Einl. III, S. 602, Anm. 



