117 



melig Aabenbaring , ansees for en Gaade, hvis Dunkelhed og 

 Uopløselighed staaer ligefrem i Modsigelse med hiint Begreb. 



Alligevel vide vi, at den Baurske Skole vil imod disse Be- 

 mærkninger kunne gjøre den Indsigelse, at det N. T.s Skrifter, 

 omendogsaa ingen af Forfatterne til disse havde været Vidne 

 til Jesu Liv og Virksomhed, derved ikke vilde berøves deres 

 Ret og Evne til at være Kildeskrifter for den christelige Reli- 

 gion, efterdi der nu engang ikke er efterladt os ældre og paa- 

 lideligere, og at det altid ved Forskningens og Kritikens Hjælp 

 — hvilken ikke kan undværes til Fortolkningen af det N. T.s 

 Skrifter, endog med Antagelsen af disses Oprindelse i Over- 

 eensstemmelse med den kirkelige Tradition — vil kunne blive 

 muligt at vinde en rigtig Indsigt i Christendommens sande Væ- 

 sen. Men ved Forsøget paa at bringe denne Mulighed til Vir- 

 kelighed er det ikke lykkedes Baur og hans Disciple at komme 

 til et Resultat, som var istand til at yde en saadan Tilfredsstil- 

 lelse, hvorved Rigtigheden af deres Betragtning af det N. T.s 

 Oprindelse fandt sin Stadfæstelse. Tvertimod har netop Total- 

 resultatet af den Baurske Theologie ved sin overvejende nega- 

 tive Charakteer — der dog i sidste Instants atter frembyder en 

 Modsigelse til Christendommens energiske, ved Verdenshistorien 

 constaterede positive Resultater — vakt Mistillid mod den kri- 

 tiske Fremgangsmaade , som dannede Udgangspunktet for den. 

 Derfra udgaaer da en ny Opfordring til i Anledning af den af 

 Schwegler fremsatte Hypothese om første Petri Brev at prøve, 

 om de Grunde , der af ham ere gjorte gjældende mod dette 

 Brevs Ægthed, virkeligen med Nødvendighed tvinge os til at 

 opgive Troen paa samme, og om vi ved den af ham fremsatte 

 Anskuelse om dette Brevs Oprindelse kunne bringe alle de 

 Momenter til en harmonisk sammenhængende Forestilling, hvilke 

 ved denne Ledighed kunne fordres at komme i Betragtning. 



Muligheden af, at en saadan Underskydelse har fundet Sted, 

 som Schwegler antager ved første Petri Brev, kan forsaavidt 

 ikke nægtes, som der ikke alene var i den christelige Oldtid 



