131 



Hovedsagen bliver dog derfor altid, om Weiss rigtigt har 

 oplyst Forholdet mellem Petri Brev og de paulinske Breve. 

 Medens Mayerhoff deels benægtede den Lighed, som man havde 

 villet finde mellem disse, deels fremstillede den begrundet i 

 andre Omstændigheder end deri, at den ene Apostel skulde 

 have benyttet den andens skriftlige Arbeider, indrømmer deri- 

 mod Weiss, at Ligheden navnlig mellem Petri Brev paa den 

 ene Side, Romer- og Ephesierbrevet paa den anden Side virke- 

 lig fordrer til sin Forklaring en Benyttelse fra den ene aposto- 

 liske Forfatters Side af den andens Skrifter; men — lige mod 

 den sædvanlige Antagelse — paastaaer Weiss, at ikke Petrus 

 har benyttet de paulinske Breve — hvilket desuden under For- 

 udsætningen af Petribrevets Affattelse i Aaret 54 var umuligt — 

 men at derimod Paulus har benyttet sin ældre Medap ostels Skri- 

 velse ved Affattelsen af Brevene til Romerne og Ephesierne. 

 »Thi til disse Breve indskrænker sig dog den egentlige charak- 

 teristiske Overeensstemmelse ; men her have vi ogsaa ikke blot 

 enkelte Tanker, Vendinger og Udtryk, der stemme overeens 

 med hinanden, men det er større Tankerækker og frappante 

 Enkeltheder i Udtrykket , hvis Lighed ikke kan føres tilbage til 

 de almindelige Grunde, hvoraf man har villet udlede dem, uden 

 at antage den ene apostoliske Forfatters Afhængighed af den 

 andens Skrifter« (Weiss S. 462). 



Nu er det dog, naar man med Weiss antager, at de cha- 

 rakteristiske Paralleler kun findes i de ovennævnte apostoliske 

 Breve, allerede i sig selv usandsynligt, at Paulus, om hvis Rig- 

 dom paa Tanker og om hvis Færdighed i at give dem Form og 

 Udtryk det Nye Testamente indeholder saa mange og saa ud- 

 førlige Vidnesbyrd, skulde i de omtalte af sine Breve, hvor han 



wille eines Menschen , welcher nm nur kern Stiick seines alten Adam 

 aufgeben zu mussen, lieber an den Vorurtheilen seines fleischlichen 

 Sinnes hangen bleibt, als dass er durch die von Gott geoffenbarte 

 Wahrheit sien- belehren und auf den rechten Weg weissen lasst" (Baur, 



a. St. S. 206). 



