164 



Da det altsaa sees, at Mynter med et stort Bogstav eller 

 Monogram, som der er Grund til at ansee for et Emblem (eller 

 en talende Typ), ere blevne prægede paa Peloponnes, idet- 

 mindste fra Begyndelsen af det 5te Aarh., igiennem et Tidsrum 

 af 3-4 Aarhundreder, af flere Hovedstammer og endeel enkelte 

 Stæder, i betydeligt Antal og af forskiellig Sort, at fremdeles 

 saadanne Mynter, uden at gaae saa langt tilbage i Tiden, ere 

 blevne prægede i Stæder paa Cephalenia og Zacynthus , paa 

 Kretas Nordvestkyst og sydligt i de mellemste Provindser af 

 Hellas, altsaa i Stæder, med hvilke de peloponnesiske stode i 

 nær Forbindelse, men at der ikke haves tiisvarende Mynter fra 

 andre græske Lande: saa tør man vel heraf uddrage det Resul- 

 tat, at dette Slags Myntpræg oprindeligt har hiemme paa Pelo- 

 ponnes og derfra er overført til de andre nærboende Folk, men 

 ikke er gaaet videre. Fremdeles , naar det giælder om at be- 

 stemme Mynter af dette Slags, hvis Henførelse er usikker, 

 lader der sig af det Anførte udlede : først, at Mynter, som have 

 et Monogram til Typ paa IJK og ikke høre til de mindre, over- 

 hovedet ere at henføre til Peloponnes, det nordvestlige Kreta 

 og det Mellemste af Hellas ; dernæst, at Mynter, paa hvilke smaa 

 Typer, Person-Mærker eller Navne ere føiede til det store Bog- 

 stav eller Monogram, saavelsom Mynter, der paa begge Sider 

 ikke have andet Præg end et Bogstav, ere slagne paa Pelo- 

 ponnes. Cephalenia og Zacynthus kunne ikke komme i Be- 

 tragtning, da der ikke var andre Byer af nogen Betydning paa 

 disse Øer end de, hvis Mynter ere vel bekiendte. 



ikke herhen, heller ikke den lille Sølvmynt med oskisk Indskrift, der 

 er udgiven i Revue numismatique 1844 p. 249 not., eller den med 

 phoenicisk Indskrift, der er udgiven i Luynes Nura. des Satrapies et 

 de la Phénicie pi. XVI, Incertaines n° 2. — Nogle Mynter fra Græ- 

 kenland, der have T til Typ , skal jeg ved en anden Leilighed om- 

 handle. 



