180 



Fig. b 5*. af Mynten i Mus. Hedervar. efter Stikket hos Wiczay, 

 og under Fig. c begge Sider af samme Mynt med de af Sestini 

 restituerede Indskrifter, som denne har ladet dem afbilde. 



Sestini henførte disse Mynter til Kalydon i Ætolien, idet 

 han af et Sted hos Thucydides (III, 102) uddrog, at denne Stad 

 tidligere havde havt Navnet Æolis. Den antagne Indskrift paa 

 Adv. supplerede han: AIOAEH, hvilket han ansaae for Navnet 

 paa Staden eller dens Indbyggere; ved Overdelen af Menneske- 

 tyren meente han, at Evenus, Guden for den Flod, ved hvilken 

 Staden laae, var fremstilt. Omskriften paa fy. læste han 

 KAAAIPOA AIOAEOIN og forstod Kalliroa om en Øvrigheds- 

 person, der havde dediceret denne Mynt til (eller præget den 

 for) Indbyggerne af Staden Æolis. Det store Bogstav F antog 

 han for eensbetydende med K og for det gamle Begyndelses- 

 bogstav af Navnet Kalydon, idet han henviste til to Mynter fra 

 Cyzikus og Kalcedon , paa hvilke det første Bogstav af Navnet 

 skulde have en lignende Form. 



Sestinis Forklaring af denne mærkelige Mynt er siden bleven 

 drøftet af Gavedoni. 94 ) Denne Numismatiker har bifaldet Hen- 

 førelsen til Kalydon eller Æolerne i Ætolien, men tillige giort 

 opmærksom paa, at F ikke kunde være Begyndelsesbogstavet af 

 Kalydons Navn, men at det var det æoliske Digamma, som findes 

 paa Mynterne fra Elis og Axus, og maatte opfattes som det 

 gamle Begyndelsesbogstav af Æolernes Navn. Med Hensyn til 

 Kalliroa har han fremsat den Conjectur, at det var Navnet paa 

 den af Pausanias (VII, 21,) omtalte Kilde i Nærheden af Kalydon, 

 og meent, at Indskriften skulde betegne: de ved Kalydons 

 Kilde Kallirhoa boende Æolere. 



9 *) Spicil. num. p. 75-77. 



