209 



skribent, der fra Augusts Tid aldeles havde fordunklet og for- 

 trængt alle de tidligere Arbeider, Livius, var det naturligt, naar 

 han kom til Aar 78, at tænke paa, at hans Læsere muligviis 

 ventede fra dette Aar af at see benyttet den anden i Skolerne 

 som classisk Historiker bevarede (og af Grammatikerne som Au- 

 toritet brugte) Skribent, Sallust, hvis Historiæ begyndte her. 

 Saaledes , og kun saaledes, bliver den Maade, hvorpaa Sallust 

 pludselig kommer baade Forfatteren og os imøde (occurrit nobis 

 Sallustii opus) , fuldkommen tydelig. Forfatteren antager stun- 

 dom Mine af en vis Selvstændighed (S. 4 Col. 1 sicut prioribus 

 libris dixi, S. 18 ut ordine indicabo); men selv i disse Yttrin- 

 ger om sig selv røber Excerpisten sig eller skjuler sig ikke, 

 naar han S. 9, idet han ved P. Lentulus' Consulat, Aar 162, 

 meddeler en Beretning om hans Virksomhed som Prætor, siger, 

 at dette ikke burde være forbigaaet ovenfor: non fuit omit- 

 tendum. 



4. Just Omtalen af Sallust henviser ikke til en Compilator, 

 der samlede Stof fra flere Sider, men til en Excerpist, der ud- 

 drog det for hans Øiemed Brugbare af et enkelt anerkjendt 

 Værk. Dette viser da ogsaa paa det Tydeligste den Maade, 

 hvorpaa de smaa afrevne Notitser falde ned, f. Ex. den ovenfor 

 nævnte om Abdera S. 18 Col. 2 o. s. v., fordi de paatrængte sig 

 Øre, Tanke og Pen ved Gjennembladning, medens de ved en 

 Compilation af flere Værker aldrig vilde være blevne medtagne 

 eller paa den Maade indsatte. Dette Værk var, sorn sagt, og 

 maatte efter de senere Litteraturforhold være Livius, til hvilken 

 det stærkeste Afhængighedsforhold ovenfor i Jerntegn og Anec- 

 doter er paaviist ved Hjelp af Udtogene af Livius' nu tabte 

 Bøger og Julius Obsequens. Et meget stærkt Beviis ligger 

 fremdeles i den Maade, hvorpaa i Brudstykkernes Beretning om 

 Antiochus Epiphanes (Blad 2, hos Pertz S. 26) og de syriske 

 Successionstridigheder efter hans Død (S. 6 Col. 2) den af Livius 

 oversatte Polybius' Ord skinne igjennem. Dog skal hermed ikke 

 være negtet, at Forfatteren eller Excerpisten, der arbeidede paa 



