232 



første Brev, endnu ikke havde modtaget nogen Efterretning om 

 hine Vildfarelsers Udbredelse i disse Menigheder. Alligevel, 

 vort Brev vil jo ikke egentlig — saaledes som Judæ Brev, 

 hvorom vi strax komme til at tale nærmere — advare mod alle- 

 rede optraadte Vranglærere, men meget mere forudsige deres 

 fremtidige Optræden. Hvad skulde da have bestemt Petrus til 

 ikke allerede i det første Brev i det Mindste at antyde den 

 store Fare, som hine Menigheder vilde have at bestaae? —- 

 Medens Forfatteren til vort Brev gjentagne Gange udtrykkeligen 

 betegner Vranglærerne somfremtidige, taler han dog paa den anden 

 Side i Skildringen af dem i Cap. II, som om de allerede vare nærvæ- 

 rende. Ja den hele Charakteristik, som han udkaster, Anførelsen af 

 deres egne Ord (III, 4), lader forudsætte, at saadanne Vrang- 

 lærere allerede vare optraadte paa den Tid, da Brevet blev af- 

 fattet, og havde fundet Indgang i de christelige Menigheder. 

 Modsigelsen herimellem har man troet at kunne hæve ved Hen- 

 viisning til, hvorledes Vranglærernes allerede tilstedeværende 

 Virksomhed lod slutte til en endnu fremtidig, mere almindelig 

 Udbredelse. Men i dette Tilfælde maatte man dog vente, at 

 Forfatteren havde holdt begge disse Sider mere ud fra hinan- 

 den og viistj hvorledes den nuværende fra Vranglærerne ud- 

 gaaede Fordærvelse truede Menighederne med endnu større 

 fremtidig Fare. Saaledes som Fremstillingen nu er, gjør den 

 det Indtryk, som om Forfatteren til en Tid, hvor disse Vrang- 

 lærere allerede vare optraadte, havde villet lægge Apostlen Petrus 

 en Spaadom om samme i Munden, for at give sin Polemik 

 større Eftertryk.*) 



Denne Mistanke forøges ved nærmere at betragte Forholdet 

 mellem 2det Petri og Judæ Brev. Under sidst anførte Navn 

 besidde vi i N. T.'s Samling en kort Skrivelse, hvis Forfatter 

 angiver sig som Judas, Jesu Christi Tjener, Jakobi Broder**). 



*) See Messner, Die Lehre der Apostel S. 156 f. 



*) See R. Stier, Der Brief Judæ. Berlin 1850. E. Arnaud, Récherches sur 

 l'ép. de Jude, Strasb. 1851. J. E. Huther, Auslegung der Briefe Petri 

 und Judæ Gott. 1852. W. F. Hampf, Der Brief Judæ, Sulzb. 1854. 



