246 



sidde en paa sikkre Kjendsgjerninger støttet almindelig Kund- 

 skab, have vundet en Tiltro og et Bifald i forskjellige christe- 

 lige Kredse, hvorved der efterhaanden aabnedes dem Optagelse 

 og Plads i den almindelige Kirkes Samling af ægte apostoliske 

 Skrifter*). Naar den første af de her anførte Paastande har 

 hos Thiersch**) fundet en Udførelse, der fortjener al Opmærk- 

 somhed, har Kostlin (i Tiibingen) i første Deel af sin Afhand- 

 ling : Die pseudonyme Literatur der ditesten Kirche (TJieol. JaJirb. 

 1851, sig. samme Forfatters Artikel i Tlieol. Jalirb. 1850: Zur 

 Geschichte des Urchristenthums) til Retfærdiggjørelse for den 

 sidstnævnte Paastand meddeelt Oplysninger og Bemærkninger, 

 der ikke mindre bør tages i Betragtning. Dersom man derfor 

 troer at kunne afgjøre Spørgsmaalet om Ægtheden af 2det 

 Petri Brev ved uden videre at henstille til Valg, »om Forfatte- 

 ren til samme skal ansees for en Bedrager eller ikke« — da 

 kan man muligen selv være meget tilfreds med sin egen Skarp- 

 sindighed i at bringe et vigtigt theologisk Problem under et saa 

 bestemt Alternativ, men en grundigere og sagkyndigere Betragt- 

 ning vil ingen Tilfredsstillelse finde i denne summariske Afgjø- 

 relse. Hvad der handles om, er, hvorvidt det har større Sand- 

 synlighed for sig, at et Skrift, der erklærer sig for at være et 

 Brev fra Apostlen Petrus, men hvis Indhold af de ovenfor an- 

 førte Grunde vækker grundet Betænkelighed mod Rigtigheden 

 af denne Angivelse, og om hvis Tilværelse der først findes Vid- 

 nesbyrd langt nede i tredie Aarhundrede, medens dets Ægthed 

 aldrig har kunnet vinde almindelig Anerkjendelse , virkelig er 

 forfattet af Petrus; eller: at en from og for Christendommen 



) Uden just at ville derfra uddrage nogen almindelig Slutning til Kirke- 

 fædrenes Kritik troe vi dog, at f. Ex. følgende Yttring af Tertullian om 

 Henochs Bog fortjener Opmærksomhed: »Sed quum Enoch eadem scrip- 

 tura etiam de Domino prædicarit, a nobis quidem nihil omnino rejicien- 

 dum est, quod pertineat ad nos. Et legimus om nem scripturam ædifica- 

 tioni habilem divinitus inspirari (De cultu fem. S). 



'i See de S. 227, Anni. w anførte Skrifter. 



