257 



skjellighed, som findes med Hensyn til de eschatologiske Frem- 

 stillinger i Evangeliet og Brevet. Mystiken er for inderlig og 

 for tilfredsstillet i sig selv, til at den kan lade Trangen til det 

 Fremtidige eller Trangen til udvortes Samfundsstiftelse træde i 

 Forgrunden. Men det vilde være urigtigt deraf at slutte, at den 

 fornægter, hvad der er Gjenstand for denne Trang. I Livet og 

 Virkeligheden paatrænger sig ogsaa den fromme og sunde Mystik 

 Hensynet til Momenter, der for den mystiske Anskuelse, betrag- 

 tet som systematisk Heelhed, ligge fjernere. I Tale og Skrift, 

 umiddelbart bestemt til Opbyggelse for christelige Menigheder, 

 kunde en Apostel ikke forbigaae eller fortie Udsigter og Betin- 

 gelser, hvilke han ikke fornægtede, fordi han i en Fremstilling 

 af sin dogmatiske Totalanskuelse — og under dette Synspunkt 

 maa man dog betragte Johannis-Evangeliet, hvor forskjellig end 

 Meningen kan være om Forholdet mellem det Historiske og 

 Dogmatiske i dette Skrift — ikke følte Opfordring til at skjænke 

 dem en udførligere Omtale. Ingen falder dog paa at henføre 

 Schleiermachers Troeslære og de under hans Navn udgivne 

 Prædikener til forskjellige Forfattere , uagtet f. Ex. i hiint Værk 

 {Der christliche Glaube, 2 B. g 99) Christi Opstandelse og Him- 

 melfart erklæres for ikke at kunne opstilles som egentlige Be- 

 standdele af Læren om Christi Person*), medens der i Prædi- 

 kenerne læres og handles om disse Kjendsgjerninger paa en 

 Maade, som beviser, at Forfatteren ikke benægtede dem, om 

 endogsaa hans dogmatiske Overbeviisning ikke deri søgte sin 

 Støtte. 



Af mindre Betydning er den Forskjellighed, at Evangelisten 

 bruger Udtrykket Tragccxtyioc om den hellige Aand i dens fort- 

 satte Virksomhed efter Christi Bortgang (Joh. XIV, 16. 26. XV, 

 26. XVI, 7. 14), medens det i Brevet forekommer om Ghristus 



»Wir konnen wohl Jedem, der mit dogmatischen Satzen verkehrt, die 

 Einsicht zumuthen, dass der richtige Eindruck von Christo vollståndig 

 vorhanden sein kann und auch gewesen ist ohne eine Kunde von diesen 

 Thatsachen«. Der chr. Glaube S. 94. 



