275 



De Hypotheser, som man saaledes har villet sætte istedetfor 

 den kirkelige Tradition, som henfører 1ste Johannisbrev til 

 Apostlen Johannes, have derfor kun havt den Nytte, at ved den 

 derom fremkaldte Discussion er ikke blot foranlediget en dybere 

 Indtrængen i Brevets Indhold, men der er ogsaa blevet udbredt 

 Lys over Meget, hvis fulde Betydning først vil kunne vurderes 

 ved Forhandlingerne om Johannis Evangelium. 



Om Tiden, Stedet, Anledningen, Hensigten samt om Læserne, 

 for hvilke 1ste Joh. nærmest blev affattet, indeholder Skriftet 

 ingen nærmere Angivelse, end hvad der kan udledes af det 

 ovenfor Omhandlede. »Et Brev er det mindre end noget andet 

 i N. T.j egentlig mere en Pastoralskrivelse« {Beuss a. Gesch. g 227), 

 affattet rimeligviis imod Slutningen af den apostoliske Tid og 

 nærmest for Læsere, som ikke behøve at søges langt borte fra 

 de Steder, hvilke Traditionen betegner som Skueplads fra Johan- 

 nis Virksomhed i hans sildigere Alder, Ephesus og overhovedet 

 Lille-Asien.*) 



»Denn was ånders konnen diese na^évov seyn, als solene, welche, um 

 nur von der noQvsia und allem, was in ihre Kategori gehort, so frei als 

 moglich zu bleiben, die christliche Vollkommenheit auch auf die Ent- 

 haltung von der Ehe ausdehnen? etc.« Baurs hele Betragtning af de 

 johanneiske Breve som tilhørende Montanismen grunde sig blandt An- 

 det paa en Miskjendelse af, at disse Breve gjøre Adskillelse imellem 

 »Hellige« og »Verden« (o: den vantro og for Christenheden fremmede 

 Menneskehed)', medens Montanisterne betragtede sig som de Aandelige, 

 Rene, Pneumatikere, de øvrige Qhristne som Psychikere. 

 Med Forbigaaelse af endeel Oplysninger om Enkeltheder, ved hvilke vi 

 ikke tør opholde os, kunne vi dog ikke tilbageholde følgende Notize om det 

 bekjendte gjennem Aarhundreder omtvistede Sted 1 Joh, V, 7. Uægtheden 

 af dette er bleven stadfæstet og almindeligere erkjendt blandt Protestan- 

 terne. Af Katholiker, hvilke Antagelsen af dets Ægthed er forskrevet 

 ved dets Optagelse i Vulgata, ed. Sixt. Clement. 1592, har G. K. Mayer 

 i sin »Commentar iiber die Br. des Ap. Johannes, Wien 1851« for- 

 svaret Ægtheden blandt Andet paa Grund af, »at alle græske Haandskrif- 

 ter, med Undtagelse af de tre, 34 (Duel. v. Montf.) 162. 173, [alle fra 

 16de Aarh.], som have Stedet, stamme fra den Alexandrinske Skole og 

 Hesychii Recension, som dog Hieronymus og Pave Gelasius have for- 

 kastet« (!). 



