280 



Diotrephes's fjendtlige Forhold og at true med at straffe hans 

 Ondskab, medens han derimod ganske forbigik denne Sag med 

 Taushed i Brevet til den Menighed, hvor Diotrephes vilde an- 

 masse sig en Anseelse {(ptÅorcQans væv) , som han misbrugte? 

 Det 2det og det 3die Johannis Brev synes derfor ikke at have 

 Noget med hinanden at gjøre, men at være selvstændige Skrivelser 

 hver for sig. 



Det kan ikke nægtes, at i disse Breves Indhold findes Ad- 

 skilligt, hvilket det ikke er lykkedes at oplyse saaledes, at man 

 er istand til at danne sig en fuldkommen klar Forestilling om 

 de historiske Forhold, hvilke i dem haves for Øie. Kun er det 

 et Spørgsmaal, om man paa Grund deraf er berettiget til at fra- 

 kjende dem deres Ægthed og at betragte dem som opdigtede 

 Compositioner fra en efterapostolsk Tid. Dersom man endog 

 kan finde Indholdet af 2det Joh. bedre at passe for sin Bestem- 

 melse, naar sxIextti xvgia ikke skal forstaaes om en enkelt 

 Christinde, men om en christelig Menighed, altid bliver dog en 

 saadan Betegnelse af denne noget besynderlig*). Omendogsaa 

 den Modstand og Ringeagt, der mødte Paulus fra judaistiske 

 Ghristnes Side, kan opstilles som oplysende Sidestykke til den' 

 Behandling, hvilken Diotrephes ifølge 3 Joh. 9. 10 skal have viist 

 Johannes, erParallelen dog ikke ganske træffende, thi naar hiint 

 Forhold hang sammen med Benægtelse af, at Paulus var en 

 Apostel som de Tolv, da maatte jo et saadant Paaskud ganske 

 bortfalde ved Johannes. At i den apostoliske Tidsalder Nogen 

 i en christelig Menighed skulde have vægret sig for at anerkjende 

 en Apostel, der hørte til de tre atvXoi rjjg ixxXyalag (Gal. II, 19), 

 er vanskeligere**) at begribe {Ji,oiQé(f>qg ovx åmåéxeTou, faag . . . 



*) »Eine wunderliche Spielerei« kalder /Schleiermacher (Einleit. S. 398) det. 

 Men den ældste Christenhed kunde ligesom andre religiøse Samfund 

 under lignende Forhold have fundet Behag i denne Slags korte og be- 

 tydningsfulde Allusioner og Symboler. Betegnelsen af Kirken som »Jom- 

 fru«, som »»Brud« odsl. fører jo i samme Retning. Man sammenligne 



1 Pet. 5, 13 ay GVVtxltXTt). 



, Man kunde imidlertid henvise lil de saakaldte dhristinere i den Korinthiske 



