282 



romerske Menighed , hvor Nogle yndede , Andre forkastede den 

 i Lille-Asien vidtudbredte Montanisme, indtil en af de romerske 

 Biskopper (uvist er det, om denne Biskop var Eleutherus 177-192 

 e. Chr. eller Victor 192-202) lod sig af Antimontanisten Praxeas 

 bestemme til at deeltage i Montanismens Fordømmelse. Ligesom 

 nu Montanisten Tertullian (De pudic. I) giver sin Harme Luft 

 over den romerske Biskops Hovmod og Anmasselser ved at 

 spotte over denne pontifex maximus, episcopus episcoporum, 

 saaledes har Forfatteren til de to mindre johanneiske Breve 

 symboliseret den samme Modstander i Diotrephes , hvem han 

 tillægger Prædicatet 6 (piAongæisvwv. Den montanistiske Parti- 

 lidenskab skal ifølge Baur ogsaa kjendes i Betegnelsen af Dio- 

 trephes og dennes Tilhængere som »Hedninge« (V. 9). Det andet 

 Joh. Brev skal da saaledes være skrevet til den montanistisk- 

 sindede Deel af den romerske Menighed f&AcatåJ xvq'm) og være 

 omtalt 3 Joh. 9 {syoaWa tfj éxjcljjaia etc). Men disse Breve 

 indeholde jo intet eiendommeligt Montanistisk. De ere heller 

 ikke blevne benyttede af Montanisten Tertullian. \ V. 7 er der 

 kun sagt, at de reisende Brødre havde gjort sig til Maxime ikke 

 at modtage Understøttelse af Hedninge (af lignende Hensyn, som 

 bevægede Paulus til den samme Adfærd paa hans Missionsreiser), 

 og der er aldeles ingen Grund til at opfatte s$vwv {s&pmwv) i 

 anden end Ordets egentlige Betydning. Endelig, hvorledes 

 skulde Nogen kunne vente, at Breve af saa almindelig Indhold 

 skulde indvirke paa Afgjørelsen af de controverse Spørgsmaal i 

 2det Aarh.? Baur opkaster sig selv dette Spørgsmaal, men be- 

 svarer det med, at netop det Almindelige i deres Indhold, deres 

 katholiserende Charakteer gjorde deres Pseudonymitet umistænke- 

 lig, medens de dog gave betydningsfulde Vink om, hvorledes 

 den Apostel, under hvis Navn de bleve udbredte, vilde have 

 udtalt sig nøiere og bestemtere, dersom han selv endnu levede. 

 Disse »betydningsfulde« Vink ere imidlertid blevne saa lidet 

 forstaaede, at, medens disse Breve ikke bleve benyttede af 

 Montanismens Tilhængere, ere de blevne paaberaabte af deres 



