29G 



Romerriget stod, og som heller neppe strax efter Romerrigets 

 Fald i Britannien og Germanien er bleven standset. Stadige 

 Fund vedblive at oplyse yderligere, hvor stærk Forbindelsen 

 mellem Romerne og det sydlige Skandinavien har været. Ganske 

 nylig er der saaledes ved Frydendal i Nærheden af Holbek fundet 

 bl. A. en Guldflngerring , et Sølvspænde 1 ), en romersk Sie og 

 Kasserolle af Bronce samt en Sølvmynt afAntoninus Pius. Disse 

 Sager laae ved Skeletter i en naturlig Gruusbanke, altsaa netop 

 i eet af de Begravelsessteder, jeg har troet at kunne angive som 

 eiendommelige for den ældre Jernalder. 2 ) 



Man kunde vel indvende, at de romerske Sager, der 

 ere fundne i Mosen ved Brarup, turde have været i Brug- 

 lang Tid, maaskee flere Aarhundreder, efter Romerrigets Un- 

 dergang, og at følgelig saadanne Oldsagers Forekomst ingen- 

 lunde bestemt henviser til den ældre Jernalder, som antages 

 sluttet ved Aar 4-500. Det er naturligviis, som før berørt, en 

 Selvfølge, at det har varet nogen Tid inden de romerske Fabri- 

 kata som Handelsvarer naaede op til Norden, og det er lige- 

 ledes klart, at de muligen endog temmelig længe her kunde 

 være blevne benyttede før de bleve tabte eller nedlagte i Jorden. 

 Men at der alligevel i denne Henseende ikke kan have været 

 et saa overordentlig stort Spillerum af Tid, fremgaaer noksom af 

 de i Forbindelse med de nævnte reent romerske Sager opgra- 

 vede Gjenstande. Disse udmærke sig nemlig ved en Simpel- 

 hed og Smagfuldhed, der minder om den forudgaaede Bronce- 

 alders Arbeider. Derimod er der paa dem intet Spor til de 

 phantastiske Drage- og Slangeornamenter eller symmetriske Slyng- 

 ninger med Arabesker, som i saa stor Rigdom og Afvexling frem- 

 træde paa Sager fra den senere Jernalder, og som kjendelig ud- 

 viklede sig næsten overalt i Europa efter det romerske Herredømme 

 og den romerske (Udturs Undergang i det fjerde og femte Aar- 

 h undrede. 



1 ) som .»Afbildningerne« Nr. 361. 



2 ) See mine »»Afbildninger« S. 57-58. 



