301 



kommen tydelig, der ligger os flere Gange nærmere end vort Øies 

 korteste Synsvidde , altsaa under en ligesaa mange Gange større 

 Synsvinkel. Den synlige Forstørrelse, hvori Gjenstanden samti- 

 dig viser sig som umiddelbar Følge af Lysbrydningen , ganske 

 afseet fra Tydeliggjords en, er i Forhold til denne beregnede 

 Forstørrelse, som Optikerne have givet Navn af den »lineære«, 

 kun ubetydelig og afhængig af Øiets forskjellige Afstand fra 

 Lindsen. 



At det i Virkeligheden ligesaa lidt har ligget i Optikernes 

 Plan at forklare eller beregne Lysbrydningens umiddelbare Ind- 

 flydelse paa den synlige Størrelse, som at behandle det utyde- 

 lige Syn overhovedet, følger ligefrem deraf, at de i deres Be- 

 regninger af Lysbrydningens Indflydelse paa Gjenstandenes syn- 

 lige Forhold ganske almindelig slet ikke have taget Hensyn til 

 Øiets Afstand, men tænkt sig Øiets Midtpunkt hensat i selve 

 Lindsens Midtpunkt, hvorved naturligviis hele Forskj ellen mellem 

 Synsvinklen før og efter Lysbrydningen i Lindsen, og dermed 

 den hele derved frembragte egentlige Forstørrelse, falder alde- 

 les bort. 



Det er allerede blevet udtalt, at Optikernes Forklaring og 

 Beregning af den ydre Lysbrydnings Indflydelse paa Gjenstan- 

 denes synlige Forhold, trods denne væsentlige Begrendsning, 

 maa ansees tilstrækkelig til det Formaal, de derved have sat 

 sig, navnlig forsaavidt de ene og alene have villet tage Hensyn 

 til de optiske Instrumenters praktiske Anvendelse og til det 

 fuldkommen tydelige Syn. Det kan ogsaa gjerne være, at man 

 ofte ved Spørgsmaalet om, hvor stærkt en Lupe forstørrer, 

 mener hiin »lineære« Forstørrelse, altsaa vil have sammenlignet 

 den Afstand, hvori man gjennem Lupen vil komme til at see 

 en Gjenstand fuldkommen tydelig, med den, hvori man ellers 

 med blotte Øine seer allertydeligst, — skjøndt vistnok kun de 

 Færreste bestemt kunne angive denne Afstand for begge deres 

 Øine, og langt Flere snarere staae i den Tro, at de kunne 



