325 



for alle er vedtaget, at hiin Skraastraale som Yderaxe for hvilken 

 somhelst ydre Gjenstand giver Synsvinklen c og derhos et Net- 

 hindebillede, om hvilket vi neppe kunne bestemme, hvor stort det er, 

 men dog, at det altid er lige stort, saa behøve vi kun, for at komme til 

 et aldeles sikkert Resultat, at stille vor Opgave saaledes: under 

 hvilke Former af den ydre Lysbrydning vil Nethindebilledet blive 

 saa stort, som det bliver, naar Yderaxen danner Vinklen c med 

 Synsaxen? Er Opgaven først løst i denne Form, vil den være 

 let at løse under enhver anden. 



Vor Skraalinie GB ville vi altsaa beholde under hele vor 

 Undersøgelse som en staaende Straale. Naar den er bleven 

 brudt ved at gaae f. Ex. igjennem en Samlelindse, ville vi kalde 

 den Xlinien. Det er denne Linie, vi først maae søge at faae 

 beregnet. 



Xlinien, navnlig dens Retning mod Hovedaxen, er funden, 

 saasnart vi vide, i hvilken Afstand fra Lindsen den vil støde 

 sammen med den. Denne Afstand kalde vi x. For at beregne 

 den, behøve vi imidlertid blot for nogle Øieblik at tænke os 

 Skraalinien b G som en Straale, der tilhører en Straalekegle, 

 udgaaet fra G. Naar en Straalekegle herfra, i Afstanden m, 

 gaaer igjennem en Lindse , hvis Brændvidde er f, saa vide vi, 

 at alle dens enkelte Straaler ville komme sammen med Keglens 



Axe hiinsides Lindsen i Afstanden -3L. .. I denne Afstand vil 



m—J 



altsaa ogsaa Xstraalen træffe Hovedaxen , vort x er altsaa 



_ mf 

 m — /' 



I Overeensstemmelse hermed er nu vor Fig. 2 bleven teg- 

 net. LN forestiller Gjennemsnittet af en Samlelindses nederste 

 Halvdeel. Den staaer I5 m,n foran Øiets Midtpunkt (rø=15 mm ), 

 og dens Brændvidde er ansat til l\ mm {f=l^ mm ). Foran 

 Lindsen er opreist en Række lodrette Linier: gi, Fs, g'i', Xh°, 

 g" i", lutter Tangenter til Synsvinklen c. Men Skraastraalen GN 

 er efter Udgangen af Lindsen i Punktet N bleven tegnet lund I 



