337 



ved Udmaaling vil man overbevise sig- om, at den tager til, just 



ri 



i det Forhold , hvorefter — er ansat i Hovedfiguren (Fig. 2) og 

 beregnet i Formlen „ , J" — . Først naar Gjenstanden er ryk- 



ket tilbage omtrent halvveis mellem Brændpunktet og Xpunktet, 

 bliver Utydeligheden omsider saa stor, at Gjenstanden synes at 

 opløses i et Taagebillede , hvori end ikke Stillingen, end sige 

 Begrendsningen af Gjenstanden kan skjelnes. Men saalænge 

 den endnu kan skjelnes, sees den at staae opreist. 



Det gjelder altsaa kun om at forklare den Kjendsgjerning, 

 at Gjenstandene ud over Lindsens Brændvidde, men endnu 

 indenfor Xpunktet, vise sig opretstaaende , medens dog det 

 samtidig af dem ved Lysbrydningen dannede dioptriske Billede 

 sees at staae omvendt. Man maa da først og fremmest gjøre 

 sig aldeles klart, hvad Betydning overhovedet de dioptriske Bil- 

 leder have med Hensyn til selve Gjenstandenes synlige Opfat- 

 telse gjennem de Lindser, ved hvis Lysbrydning de dannes. 



Den eneste, men rigtignok høist vigtige Betydning, som 

 alle dioptriske Billeder have i denne Henseende, er, at de paa 

 det Nøiagtigste angive , hvor Toppunkterne ligge til de Lyskeg- 

 ler, hvis Indvirkning paa Nethinden gjør selve Gjenstandene 

 synlige. At de virtuelle Billeder ikke i og for sig ere synlige, 

 ja i Grunden kun ere reent schematiske Størrelser, kan i 

 denne Henseende ansees for aldeles ligegyldigt. Det er noksom 

 bekjendt, at de ligefuldt kunne anvendes i Beregningerne, som 

 om det var dem, der gjennem Lindserne bleve synlige istedet- 

 for selve Gjenstandene, og vi have ovenfor viist, at dette ogsaa 

 lader sig anvende paa Beregningen af den egentlige synlige 

 Forstørrelse. De kunne forsaavidt sættes fuldkommen i Lighed 

 med Speilbilleder. 



Om de reelle dioptriske Billeder kan det Samme siges at 

 gjelde, dog maae de, ved at bruges som Grundlag for Beregnin- 

 geu af selve Gjenstandenes synlige Forhold gjennem Lindserne, 



