363 



naar omvendt Gjenstanden forbliver paa samme Plads foran Lind- 

 sen, men Øiet flyttes, eller endelig naar Glasset rykkes frem og 

 tilbage mellem Gjenstanden og Øiet. Særlig at beregne disse 

 Forhold under Øiets vexlende Afstand, turde være aldeles over- 

 flødigt, eftersom Beregningen ikke alene maatte skee efter de 

 selvsamme Formler, men med Hensyn til den synlige Størrelse 

 — i Overeensstemmelse med den symmetriske Stilling af a og m 

 i vor Formel — endog maatte føre til fuldkommen de samme 

 Resultater. 



Ogsaa af Forholdene under Lindsens skiftende Plads mellem 

 Gjenstanden og Øiet skeer Beregningen naturligviis efter de selv- 

 samme Formler; men Resultatet frembyder her nogle Afvigel- 

 ser, der endnu kunne fortjene lidt nærmere at omtales. 



Under dette Forhold bliver a + m en constant Størrelse, 

 som vi ville kalde c. a er altsaa = c ■— m. Formlen 



/ ( a -j- m ) — am 



kan derved omskrives til - = -5 — — r eller G=-n — — — n-r- 



g m- — cm j- Jc m- — cm-\rjc> 



Da G og m heri ere de foranderlige Størrelser, sees, at Lig- 

 ningen fremstiller en Curve af 3die Grad, altsaa ikke længer er 

 nogen Hyperbel. (Beregningen af denne Curve skylder jeg gan- 

 ske Herr Lieutn. Ravn.) Nævneren i den nysnævnte Formel 



G = — — ——r^- = , , ,0 , , j-ts er Minimum for m = % c, 



m cm-\-fc [m — \c) \c(c — kf) - ' 



og bliver for m = J (o + Vc~[c~ r 4/j), hvilket Udtryk for at 

 blive reelt, udfordrer, at c er lig med eller større end Af. Er 

 c mindre end i/, vil G altsaa bestandig være positiv og have 

 sit JVlaximum naar w = Jc, altsaa naar Lindsen staaer midt 

 imellem Øiet og Gjenstanden. Curven vil da faae den i Fig. 11 

 angivne Form. Naar c er lig 4/ vil hele Forskjellen være, at 

 G er uendelig for m~lc (Figur 12). Er endelig c>i/, bliver 

 G uendelig for m =={c+Vc(c-4/)} °8' m =Uc — Vc(c—\f)} 

 og negativ (o: Gjenstanden sees omvendt) for alle Værdier af w? 

 der ligge mellem disse to Grendser. Den mindste numeriske 



