365 



Prøve vi den endnu ved at gjøre / uendelig stor, d. v. s. 



ved at sætte et Planglas i Lindsens Sted, saa bliver x 



mf 



m —f 

 = — ^— = -^r = — m d. v. s. det negative Xpunkt ligger i selve 



7- 1 



Øiets Midtpunkt, Xlinien falder sammen med Forlængelsen af 

 den ubrudte Skraastraale, „, , , — eller — a "*~ " l bliver 



am 



7 



_f(a-\-m) nlloi% a-frø 



' f( 



a -\- m 



f (a-\- tn) — am a -\- m — am 



ara 



= 1, med andre Ord al Forstørrelse falder bort. 



Ved dette Tankeforsøg føres vi ligefrem til det andet, at 

 lade f være et — /, d. v. s. at lade Samlelindsen blive en 



Iluullindse. ^Formlen bliver derved til -f- -^rr f ] Xpunktet maa 



altsaa altid, som negativt, falde paa samme Side af Lindsen som 



Øiet og, da , . nødvendigviis maa være mindre end m, der- 



°' m -j-f ° ' 



hos altid falde indenfor Øiemidtpunktet. Følgelig kommer den 

 forlængede, positive, Xlinie altid til at falde fjernere fra Hoved- 

 axen end Retningslinierne, hvoraf strax fremgaaer, at den syn- 

 lige Forstørrelse maa blive en Formindskelse. Selve Forstørrel- 



sesformlen bliver - — x , . eller ,, , , m . — . Formind skel- 

 er m(x-f- aj j ( a -f- mj -f- am 



sens Nødvendighed er i første Formel udtrykt derved, at am 

 maa være større end ax, eftersom m er større end x, i den 

 anden derved at am i alle Tilfælde maa være en positiv Stør- 

 relse, i begge Brøker altsaa derved, at Nævneren altid maa blive 

 større end Tælleren. 



Til nærmere Oplysning af disse Forhold tjener Figur li 

 (4de Tavle). LN er Gjennemsnittet af en Huullindse med Brænd- 

 vidde = — 15 mm ; Øiets Midtpunkt, C, er stillet 30 mm derfra. 



, bliver derved = — 10. Da Skraalinien GN under 



sin Forlængelse Ni kommer til at ligge mellem Uovedaxen, Lg, 

 og den forlængede, positive, Xlinie Ni, maa ifølge hele den 

 foregaaende Fremstilling, alle ydre Gjenstande blive synlige gjen- 



