23 



skaben naar til, og at ikke skal glemmes saalænge 

 som Naturen granskes. Fædrelandet har ogsaa høstet 

 sin Del af al denne Ære, thi det har visselig ikke 

 fostret mange Mænd, hvis vundne Palmer have bragt 

 det større Hæder end Sars's. Af videnskabelig Ære 

 og Hæder havde han saaledes fra Udlandet mere 

 end nok. Heller ikke Staten har været uskjønsom 

 ligeoverfor Sars's Fortjenester. Den satte ham om- 

 sider i en saadan Stiling, at han, ved Tilhjælp af 

 hvad der indkom for hans naturvidenskabelige Sam- 

 linger kunde leve udelukkende for sin Videnskab. 



— Ogsaa i Stjernefaldenes Sfærer fik man tilsidst 



— men naturligvis ikke før han et Par Aar havde 

 været Indehaver af en Professorpost — Øinene op 

 for hans »videnskabelige Fortjenester« og »be- 

 naadede« hans et kvart Sekel gamle Verdensberøm- 

 melse med Olafsordenens Ridderkors; under Uden- 

 landsreiserne kunde en saadan Knaphulpryd, som 

 der sjelden spares paa til Drikkepenge for Smaafor- 

 tjenester og til Uniformstads — ved en og anden 

 Leilighed maaske endda været til noget Gavn. 



Da Sars blev Præst til Kinn, giftede han sig 

 med Maren Katharine Welhaven, en Søster af hans 

 Ven og tidligere Kontubernal, Digteren Professor Wel- 

 haven. Hun skjænkede ham en talrig Børneflok og lever 

 igjen som Enke efter ham med ni Børn. En Datter 

 er gift og de to ældste Sønner, der ere Universi- 

 tetsstipendiater have allerede udmærket sig i Viden- 

 skaben, den ældste som Historiker, den yngre som 

 Zoolog, og han indtager allerede nu i en ung Alder 

 en Rang i sit Fag, som mangen Forsker ikke naar 

 eller har opnaaet i et langt Liv. Mr. Gwyn Jeffreys 

 giver ham endog det Vidnesbyrd, »at han i den 

 Gren af Krebsdyrenes Naturhistorie, som han nær- 

 mest har gransket, ikke staar tilbage for nogen«. 



