36 Carl Fred. Kolderup. [No. 1 



ikke efteiiod nogen tvil om bevægelsens natur. Jeg kastede paa 

 mig de nødvendige plag og begav mig ind i naboværelset for at be- 

 rolige min syge og sengeliggende kone. I det samme jeg liavde 

 aabnet døren, fulgte det tredie stød. Tilfældigvis kom jeg til at 

 kaste et blik paa blomsterbordet lige til venstre for døren og be- 

 merkede da, at to planter, nemlig en stor colocassia (alm. kaldet 

 caladium) med fem veludviklede blade paa lange stilke og en grif- 

 finia, som i sin habitus noget ligner den hos os almindelige dyrkede clivia, 

 kun at bladene ligger mere horisontalt og derfor har lettere for at vippe, 

 befandt sig i heftig bevægelse, men hver paa sin maade. Colocas- 

 siaen saa ud, som om den blev rusket sterkt, hvorhos bladstilkene 

 paa en meget paafaldende maade dreiede sig om hverandre. Jeg 

 antog, at denne bevægelse maatte hidrøre fra en dreiende bevægelse 

 hos jordstødet, som iøvrigt føltes vertikalt, men paa samme tid frem- 

 kaldte svimmelhed. Grifiiniaens blade befandt sig i en mindre paa- 

 faldende bevægelse under selve stødet. Jeg holdt imidlertid øie 

 med disse planter, mens jeg talte med min kone og de øvrige, 

 som havde samlet sig i værelset, og jeg bemerkede nu, at mens 

 colocassiaens blade straks faldt tilro, saasnart stødet var forbi, 

 var det samme ikke tilfældet med griffiniaen, hvis blade tvertom 

 holdtes i en hurtig osscillerende, perpendikulær bevægelse. Da 

 dette havde varet en stund, stansede osscillationerne pludselig et 

 par sekunder, hvorefter bevægelserne begyndte paany, men uregel- 

 mæssigere og heftigere, og ogsaa colocassiaen begyndte med sine 

 slyngende bevægelser. Dette marker ede ogsaa et fjerde stød, under 

 hvilket jeg merkede svimmelfølelse, men ingen tydelig bevægelse 

 under fødderne. Det vårede antageUg ca. 3 sekunder, hvorefter 

 colocassiaen forblev ubevægelig, mens grifiiniaens blade vedblev 

 at vippe som før i meget hurtig takt. Denne bevægelse var tyde- 

 ligvis ingen eftervirkning af stødet, men maatte være betinget af 

 en tilsvarende osscillation af jordskorpen, thi den vedblev temmelig 

 længe uforandret og stansede saa pludselig med et ryk. 



Bevægelsen vårede i sin helhed sikkert over 6 — 7 

 minuter." 



En hel del af iagttagerne vil maaske ved at gjennemlæse denne 

 beretning linde, at den her anførte tid maa være adskillig over- 

 dreven. Beretningerne fra udlandets seismologiske stationer tyder 

 slet ikke herpaa ; tvertimod. I Potsdam begyndte saaledes for blot 



