1905] Jordskjælvet den 23. oktober 1904. 49 



træifen paa de forskjellige steder samt de umiddelbart forud for og 

 efter det store jordskjælv stedfundne jordrystelser at have ført 

 bevis for, at jordskjælvet maa have havt sit udgangsstrøg i den 

 indre del af Skagerak. Dette er en antagelse, som jeg forøvrigt flere 

 gange tidligere har havt anledning at fremholde („Bergens aftenblad" 

 den 24. oktober og i „Naturen"s decemberhefte). En lignende op- 

 fatning af forholdene har ogsaa flere andre geologer havt ; saaledes 

 f. eks. professor, dr. Beøgger, dr. Reusch, amanuensis Øyen, dr. 

 SvEDMAEK 0. fl. De tidligere udtalelser, ialfald fra os norske 

 geologer, maatte imidlertid betragtes som foreløbige, indtil det store 

 materiale var blevet bearbeidet. Nu tror jeg, det maa siges, at 

 hvad der tidligere er udtalt af os, har faaet en saadan bekræftelse, 

 at det maa ansees for uomtvisteligt, at udgangsstrøget man have 

 ligget i den inderste del af Skagerak, der, og ingen andre steder. 

 Naa spørgsmaalet bliver, til hvilken gruppe jordskjælvet skal 

 henregnes, tror jeg, de fleste vil være enige om at betegne det som et 

 tektonisk jordskjælv, der er foraarsaget ved en masseforskyvning 

 langs sprækkelinier i jordskorpen under den indre del af Skagerak. 

 Og fra dette udgangsstrøg, jeg har med forsæt ikke brugt udtrykket 

 udgangspunkt eller epicentrum, har saa bevægelsen forplantet sig 

 udover til alle sider. Som det synes, har dets virkninger været 

 sterkest langs flere af de gamle svaghedslinjer, der da synes at 

 have ledet bevægelsen lettest. Udløsningen af spændingen har 

 imidlertid ikke skeet paa en gang, men i mange sæt. Allerede 

 dagen i forveien holdt det paa at ryste lidt hist og her i nærheden 

 af udgangsstrøget, og det fortsatte hermed hele søndagen baade før 

 og efter det store jordskjælv. I de nærmest følgende dage indtraf 

 et par større udløsninger, og selv saa sent som i januar var der 

 endnu ikke indtraadt fuldstændis: ro. 



